УХВАЛА
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-2889/11
провадження № 61-19307св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційного підприємства «Південьінтертранс» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у складі колегії суддів Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційне підприємство «Південьінтертранс» (далі - ТОВ ТЕП «Південьінтертранс») звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 
про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності.
 
Позов мотивований тим, що між ними та відповідачем 15 червня 2011 року було укладено попередній договір оренди торгівельного павільйону, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до умов договору позивач зобов`язується оформити всі необхідні документи для оренди, та передати зазначене приміщення відповідачу в строк до 28 червня 2011 року, а відповідач зобов`язується оплатити вартість оренди 
в розмірі 4 000 грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції, та оформити договір оренди після надання позивачем всіх необхідних документів в строк 
до 28 червня 2011 року. Договір укладався строком на 5 років.
 
Відповідно до попереднього договору, відповідач повинен був укласти основний договір оренди у термін до 28 червня 2011 року, але досі його не уклав, зазначивши, що право здачі майна в оренду мають лише його власники, а він має сумнів з приводу того, чи є позивач власником зазначеного майна.
 
З огляду на зазначене просив суд зобов`язати відповідача укласти основний договір оренди на умовах, визначених попереднім договором оренди 
від 15 червня 2011 року, визнати за ним право власності на літ. А-1 - торгівельний павільйон, поз. 1-4, загальною площею 56,6 кв. м, в тому числі 
літ. а-1 - прибудова, літ. А - ґанок, розташованих за адресою: 
АДРЕСА_1 . 
 
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня
 2011 року позов задоволено частково. Визнано за ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» право власності на нежитлове приміщення літ. А-1 - торговельний павільйон, поз. 1-4, загальною площею 56,6 кв. м, в тому числі літ. а-1 - прибудова, літ. А -ґанок, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без прийняття в експлуатацію. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року скасовано, у задоволенні позову ТОВ ТЕП «Південьінтертранс» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності відмовлено.
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального

права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 2-2889/11 та витребувано її з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційного підприємства «Південьінтертранс» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного

провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська