ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/14147/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2019 року (головуючий - Ходаківська І. П., судді - Владимиренко С. В., Корсак    В.А.) у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "К Енд К Лтд"
про стягнення 3      200 000 грн

Історія справи
1. У жовтні 2019 року Публічне акціонерне товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (далі - ПАТ      "Донецькоблгаз", позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "К Енд К Лтд" (далі - ТОВ  "К Енд К Лтд", відповідач) про стягнення 3 200 000 грн. безпідставно отриманих коштів.
2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року позовну заяву повернуто ПАТ "Донецькоблгаз" відповідно до пункту 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з підстав не усунення недоліків позовної заяви щодо надання належних доказів сплати судового збору.
3. Не погоджуючись із указаною ухвалою, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі; надано строк для усунення виявленого недоліку апеляційної скарги протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання суду належних доказів сплати судового збору в сумі 1 921 грн., а також уточнення вимог апеляційної скарги.   
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу повернуто позивачу з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання належних доказів сплати судового збору.
6. Суд апеляційної інстанції послався на положення статті 2 Закону України "Про судовий збір" та вказав, що в наданому ПАТ "Донецькоблгаз" в якості доказу сплати судового збору в розмірі 1 921 грн. платіжному дорученні від 11.11.2019 № 7160 платником є Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, яке не є особою, яка звертається до суду чи стосовно якої ухвалено судове рішення. Отже, вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись із указаною ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)
8. З покликанням на положення статті 6 Конвенції про захист прав та людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) позивач доводить, що надмірний формалізм суду при вирішенні питання щодо прийняття апеляційної скарги обмежив йому доступ до суду, порушив право на справедливий судовий захист. 
9. Так, позивач наголошує на дотриманні положень статті 2 Закону України "Про судовий збір", оскільки платником судового збору був його відокремлений структурний підрозділ - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, який мав повноваження щодо сплати судового збору в інтересах позивача, що підтверджується статутом. При цьому відомості щодо реквізитів справи №910/14147/19 та сплату судового збору саме за ПАТ "Донецькоблгаз" були відображені безпосередньо в платіжному дорученні від 11.11.2019 № 7160.
Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
10. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
10.1. Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
11. Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами господарського процесуального закону та Законом України "Про судовий збір". 
12. Так, згідно з положеннями статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. 
13. Зазначена законодавча норма була буквально сприйнята судом апеляційної інстанції, який унаслідок цього визнав неналежним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги долучений ПАТ "Донецькоблгаз" платіжний документ, в якому платником судового збору вказана інша особа - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації (яка не є заявником апеляційної скарги або особою, стосовно якої ухвалене судове рішення). 
14. Надаючи правову оцінку процесуальним діям апеляційного господарського суду, Верховний Суд зазначає наступне.
15. Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
16. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 01.03.2002).
17. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
18. ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).
19. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
20. Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
21. Однак у даній правовій ситуації повернення апеляційної скарги з формальних підстав унеможливило доступ позивача до суду, оскільки єдиною визначальною обставиною у вирішенні судом питання про повернення апеляційної скарги була відмінність осіб заявника апеляційної скарги та платника судового збору за наданим ПАТ    "Донецькоблгаз" платіжним дорученням від 11.11.2019 №    7160. При цьому суд апеляційної інстанції взагалі не досліджував інших реквізитів вказаного платіжного доручення, які б могли дати змогу ідентифікувати судовий збір як такий, що сплачений саме за подання апеляційної скарги ПАТ    "Донецькоблгаз" у справі №    910/14147/19 (зокрема, відомості у графі "призначення платежу"), як не з`ясовував і питання зарахування судового збору до державного бюджету. 
21.1. Крім того, поза увагою суду апеляційної інстанції залишились наявні у вільному доступі офіційні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відокремлених структурних підрозділів ПАТ "Донецькоблгаз", серед яких значиться і платник судового збору - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації.
22. З урахуванням зазначеного Верховний Суд визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги в пунктах 8, 9 Постанови та констатує допущення судом апеляційної інстанції надмірного формалізму при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги ПАТ "Донецькоблгаз", що не відповідає одному з основних принципів господарського судочинства  - верховенству права (статті 2, 11 ГПК України).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
23. Відповідно до частини 1 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
24. Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала відповідно до частини 6 статті 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що не відповідає принципу верховенства права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції. У зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат
25. Оскільки у даному касаційному провадженні спір по суті не вирішується, а справа підлягає направленню до апеляційного суду для продовження розгляду, то відповідно до вимог статті    129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" задовольнити.
2. Ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2019      року у справі № 910/14147/19 скасувати.
3. Справу № 910/14147/19 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Міщенко І.С.
Судді                                                                                                      Берднік І.С.
                                                                                                Суховий В.Г.