ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2905/19                                                                                         Суддя першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 червня 2020 року                                                                                        м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Кузьменка В.В. та Файдюка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми «Сіверянка», про зобов`язання вчинити дії,  

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року та призначити з 23 травня 2019 року пенсію на пільгових умовах за списком № 2, згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 працювала на роботах зі шкідливими умовами праці, відсутнє. 
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що наявність спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підтверджується довідкою ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа була призначена до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Разом з тим у подальшому ухвалою суду від 12 травня 2020 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, а саме:
-          Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було зобов`язано надати копії акту про відмову в наданні первинних документів, які слугували підставою видачі пільгової довідки від 15 травня 2019 року № 4; пояснень в.о. голови правління ПАТ ВТФ «Сіверянка» щодо документів, на підставі яких видана довідка від 15 травня 2019 року № 4; документів щодо проведення атестації робочих місць по ЗАТ ВТФ «Сіверянка» та ПАТ ВТФ «Сіверянка», які отримані від Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації; наказу від 23 грудня 1993 року № 168 з додатками; рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
-          ПАТ ВТФ «Сіверянка» зобов`язано надати пояснення про те, чи змінювалися організація виробництва і мови праці у період з 1981 року по 1993 року та копії наказів від 07 вересня 1981 року № 79-ок та від 25 листопада 1981 року № 97-ок, особової картки форми Т-2, розрахункових відомостей з виплати заробітної плати, на підставі яких ОСОБА_1 була видана довідка від 15 травня 2019 року № 4.
На виконання вимог зазначеної ухвали відповідач надав копії довідок ПАТ ВТФ «Сіверянка» щодо документів, на підставі яких видана довідка від 15 травня 2019 року № 4 та від 15 травня 2019 року № 4/1, пояснення ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 01 серпня 2019 року № 1/13, акту від 01 серпня 2019 року № 8 та лист Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 11 серпня 2017 року № 08-21/7257 з додатками. 
Запит про витребування доказів у ПАТ ВТФ «Сіверянка» направлений судом за наявними у матеріалах справи адресами товариства, проте не був вручений адресату. 
Враховуючи зміст додаткових доказів, які були надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та неможливість вручення запиту ПАТ ВТФ «Сіверянка», колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній матеріалів. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, призначеного на 28 травня 2020 року, проте у судове засідання не з`явилися. Відповідач просив суд розглядати справу за відсутності свого представника. Позивач про причини неявки суду не повідомила. 
За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із записами у трудовій книжці від 05 вересня 1981 року серії НОМЕР_1 у період з 03 вересня 1981 року по 24 квітня 2014 року працювала у ПАТ ВТФ «Сіверянка» на таких посадах: з 03 вересня 1981 року - учениця швачки швейного цеху з нормальними умовами праці; 16 листопада 1981 року - швачка 2 розряду; з 01 вересня 1988 року - оператор швейного обладнання 3 розряду; з 01 серпня 1992 року - оператор швейного обладнання 3 розряду того ж цеха з нормальними умовами праці.
Згідно з довідкою ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів (у подальшому - ПАТ ВТФ «Сіверянка») і за період з 03 вересня 1981 року по 31 грудня 1991 року виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за посадами учениця швачки, швачка, що передбачена Списком № 2.
Позивач 23 травня 2019 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Розділу XIV та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Листом від 17 вересня 2019 року № 2494/03-21 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгової довідки та необхідного пільгового стажу роботи. 
Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що трудовою книжкою підтверджується факт роботи позивача зі шкідливими умовами праці у період з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року на посадах учениці швачки і швачки та довідкою ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 підтверджується, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день і виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту, які згідно постанов Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 та Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Суд першої інстанції зауважив, що довідка ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 уточнює саме характер виконуваної ОСОБА_1 роботи, в той час, як період роботи, що зараховуються до спеціального стажу, підтверджується трудовою книжкою. Суд відхилив посилання відповідача на акт про неможливість проведення зустрічної перевірки з тих підстав, що він не може слугувати безспірним та об`єктивним доказом того, що ОСОБА_1 не виконувала роботу безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту. Крім того суд врахував, що надання первинних документів, які слугували підставою видачі пільгової довідки від 15 травня 2019 року № 4, не залежить від позивача, а тому за наявності пільгової довідки позивач не може бути позбавлена зарахування відповідного періоду роботи зі шкідливими умовами праці до пільгового стажу через дії інших осіб.
Крім того, суд першої інстанції врахував, що у період з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року проведення атестації робочих місць не було умовою для зарахування періоду роботи до пільгового стажу.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01 січня 2004 року.
Згідно з п. 2 розділу XV вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
У відповідності до абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Зазначена норма права передбачає, що умовою призначення пенсії на пільгових умовах є проведення атестації робочих місць. 
Разом з тим, проведення атестації робочих місць було запроваджене Законом України «Про пенсійне забезпечення», що прийнятий 05 листопада 1991 року. 
У свою чергу Порядок проведення атестації  робочих місць за умовами праці був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, яка набула чинності 21 серпня 1992 року. 
Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу її роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року, тобто за період, протягом якого закон не встановлював вимоги щодо атестації робочого місця та не визначав порядок її проведення.
Відтак, умова щодо обов`язкового проведення атестації робочого місця до спірних правовідносин не застосовується. 
Перевіряючи наявність інших умов, з якими абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пов`язує можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах, колегія суддів прийшла до таких висновків. 
Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже досягла 55 років, має страховий стаж не менше 25 років, а також стаж роботи зі шкідливими умовами не менше 10 років. 
ОСОБА_1 стверджує, що спеціальний трудовий стаж набула під час роботи ПАТ ВТФ «Сіверянка» у період з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року на посадах учениці швачки і швачки. На підтвердження своїх доводів позивач надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області трудову книжку та довідку ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
У свою чергу відповідач вважає, що у ОСОБА_1 відсутній спеціальний трудовий стаж, адже факт виконання робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 не підтверджується первинними документами. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало суду акт від 01 серпня 2019 року № 8 про неможливість проведення зустрічної перевірки ПАТ ВТФ «Сіверянка» та пояснення в.о. голови правління ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 01 серпня 2019 року № 1/13 щодо причин неможливості надання документів, на підставі яких була видана довідка від 15 травня 2019 року № 4.
Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що надання довідки від 15 травня 2019 року № 4 та підтвердження зазначених у ній відомостей не є обов`язковим, адже інформація про місце та періоди роботи ОСОБА_1 відображена у трудовій книжці. 
У відповідності до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, уточнююча довідка є обов`язковою, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. 
Як раніше зазначалося, під час вирішення питання щодо наявності права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» належить перевіряти умови роботи, зокрема, чи були вони шкідливими та важкими. Відтак, трудова книжка може бути визнана достатнім підтвердженням спеціального трудового стажу лише за умови наявності у ній записів про характер виконуваної позивачем роботи. 
Дослідивши трудову книжку ОСОБА_1 , колегія суддів встановила, що вона містить записи про те, що у період з 03 вересня 1981 року по 24 квітня 2014 року вона працювала у ПАТ ВТФ «Сіверянка» на таких посадах: з 03 вересня 1981 року - учениця швачки швейного цеху з нормальними умовами праці; 16 листопада 1981 року - швачка 2 розряду; з 01 вересня 1988 року - оператор швейного обладнання 3 розряду; з 01 серпня 1992 року - оператор швейного обладнання 3 розряду того ж цеха з нормальними умовами праці.
Тобто, записи у трудовій книжці свідчать про те, що у період з 03 вересня по 16 листопада 1981 року та з 01 по 20 серпня 1992 року ОСОБА_1 працювала на посадах з нормальними умовами праці. 
Натомість відомості про характер роботи, яку позивач виконувала у період з 16 листопада 1981 року по 01 серпня 1992 року, в трудовій книжці відсутні. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що надання уточнюючої довідки ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній було обов`язковим. 
Разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 надала до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4, відповідно до якої у період з 03 вересня 1981 року по 31 грудня 1991 року позивач виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією (посадою) учениці швачки та швачки, що передбачена п. 4 підрозділу 1 розділу 11 Списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. 
Повноваження органів Пенсійного фонду України у правовідносинах, пов`язаних із призначенням пенсії, визначені у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
У відповідності до п. 4.2 вказаного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Зазначена норма надає органу, що призначає пенсію, право перевіряти обґрунтованість видачі довідок, які впливають на можливість призначення пенсії чи здійснення її перерахунку.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з метою перевірки обґрунтованість видачі довідки від 15 травня 2019 року № 4, звернулося до ПАТ ВТФ «Сіверянка» із запитом про надання документів, які підтверджують достовірність зазначеної у ній інформації. 
Листом від 01 серпня 2019 року № 1/13 ПАТ ВТФ «Сіверянка» повідомило відповідача про неможливість надання запитуваних документів у зв`язку з тим, що чисельна кількість працівників товариства складає 1 особу - виконуючого обов`язки голови правління. Також повідомлено, що ПАТ ВТФ «Сіверянка» не здійснює господарської діяльності та не має відділу кадрів, у зв`язку з чим документації не ведеться і практично не систематизується. З 11 жовтня 2017 року стосовно товариства розпочато процедуру банкрутства.
Згідно з довідкою від 15 травня 2019 року № 4/1 ПАТ ВТФ «Сіверянка» не здійснює господарську діяльність із 2004 року, головний бухгалтер та начальник відділу кадрів на підприємстві не передбачені. 
З огляду на відсутність документів, на підставі яких була видана довідка, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області склало акт від 01 серпня 2019 року № 8 про неможливість проведення зустрічної перевірки ПАТ ВТФ «Сіверянка», а також відмовило у зарахуванні періоду роботи з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про те, що проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки від 15 травня 2019 року № 4 не залежало від позивача, колегія суддів одночасно враховує також інші обставини, які свідчать про те, що зазначені у ній відомості є непідтвердженими. 
Так, як раніше зазначалося, трудова книжка ОСОБА_1 містить інші записи про характер роботи за період з 03 вересня по 16 листопада 1981 року (з нормальними умовами), ніж зазначені в довідці (виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією, що передбачена Списком № 2).
Крім того, згідно з довідкою від 15 травня 2019 року № 4 позивач виконувала роботу за професією, що передбачена Списком № 2, до 31 грудня 1991 року. Разом з тим, у трудовій книжці відсутні записи, які б підтверджували переведення ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року на іншу посаду чи до іншого цеху. Згідно записів у трудовій книжці посада позивача залишалася незмінною у період з 01 вересня 1988 року по 01 серпня 1992 року. 
У довідці ПАТ ВТФ «Сіверянка» від 15 травня 2019 року № 4 зазначено, що вона видана на підставі наказів від 07 вересня 1981 року № 79-ок та від 25 листопада 1981 року № 97-ок, особової картки форми Т-2, розрахункових відомостей з виплати заробітної плати. 
Колегія суддів враховує, що проміжок часу, який минув з дати видачі зазначеної довідки (15 травня 2019 року) до дня надання пояснень на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (01 серпня 2019 року) є незначним. Причини, з яких ПАТ ВТФ «Сіверянка» відмовило у наданні документів, на підставі яких видано довідку від 15 травня 2019 року № 4, не є поважними. 
Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до наказу від 23 грудня 1993 року № 168 на Чернігівській швейній фабриці «Сіверянка» було проведено атестацію робочих місць та затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням відповідно до Списків № 1 та № 2. До переліку виробництв, віднесених до Списку № 2, були включені: 
-          хімічне виробництво резиново-технічної продукції, яке здійснював цех резиново-технічних виробів (посади: клейщик резинових деталей та виробів, вулканізаторщик, комплектувальник резиново-технічної продукції, контролер резиново-технічної продукції, слюсар-наладчик по ремонту і обслуговуванню технологічного обладнання, прибиральник виробничих приміщень, бригадир, майстер, технолог резиново-технічної продукції, начальник цеху);
          -          легка промисловість, до якої залучалися ремонтно-будівельний відділ, відділ головного механіка та механічна майстерня (посади: електрогазозварювальник).
Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 працювала у швейному цеху на посадах учениці швачки та швачки. 
Відтак, у подальшому в ході проведення атестації робочих місць цех, у якому працювала позивач та посади, які вона обіймала, не були включені до переліку виробництв та посад з важкими та шкідливими умовами праці. 
У відповідності до п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Разом з тим, права на пенсію за віком на пільгових умовах за посадами «учениця швачки» та «швачки» швейного цеху за результатами атестації робочих місць, проведеної у грудні 1993 року, підтверджене не було.
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що сумніви Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в обґрунтованості видачі ПАТ ВТФ «Сіверянка» довідку від 15 травня 2019 року № 4 були обґрунтованими, а рішення про відмову у включенні періоду роботи з 03 вересня 1981 року по 20 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах - законним. 
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 25 листопада 2019 року, та є підставами для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - скасувати. 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                       А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Кузьменко

                                                                                                    В.В. Файдюк