УХВАЛА        
 
17 березня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 755/11440/18-ц
 
провадження № 61-4561ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Лелекою Ганною Олександрівною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В. В.» (далі - ТОВ «Клініка                  ім. Гальченко В. В.») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення заборгованості по заробітній платі,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до                 ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.», в якому просила:
- визнати нечинним та скасувати наказ № 41-к від 21 лютого 2017 року директора ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.» про звільнення за прогули; 
- поновити її на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення                    № 2 ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.»; 
- стягнути з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.» на свою користь суму недоотриманого незаконним звільненням з роботи заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 лютого 2017 року до дня прийняття судом рішення, виходячи з розміру середнього заробітку, яка складає                          3 500 грн в місяць (з 21 лютого 2017 року до 12 липня 2018 року для проведеного часткового розрахунку складає                                                           17 місяців = 58 645 грн 24 коп., які підлягають стягненню); 
- стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі з квітня                   2016 року по січень 2017 року в розмірі 21 834 грн 75 коп.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Клініка                                           ім. Гальченко В. В.» № 41-к від 21 лютого 2017 року. 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.».
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного відділення № 2 ТОВ «Клініка                                             ім. Гальченко В. В.» допущено до негайного виконання.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято в цій частині постанову, якою позов                           ОСОБА_1 до ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. 
Стягнуто з ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.» на користь                       ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 90 657 грн 41 коп. без врахування податків та інших обов`язкових платежів. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з заявою про виправлення описки, в якій просила виправити описку, допущену в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі № 755/11440/18-ц, а саме код «ЄДРПОУ 36854298» ТОВ «Клініка ім. Гальченко В. В.» виправити на код «ЄДРПОУ 36854296».
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з того, що описка, допущена позивачем під час складання позовної заяви та апеляційної скарги, не є опискою суду в розумінні статті 269 ЦПК України.
 
04 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат                               Лелека Г. О. звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким виправити описку, допущену в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі № 755/11440/18-ц, а саме код «ЄДРПОУ 36854298» ТОВ «Клініка                       ім. Гальченко В. В.» виправити на код «ЄДРПОУ 36854296».
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
 
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах                                2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).  
 
Керуючись статтями  394, 395 ЦПК України,
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва справу                                   № 755/11440/18-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В. В.» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення заборгованості по заробітній платі.
 
Надіслати учаснику справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити його право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов