Постанова
Іменем України 
 
20 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 359/2253/15-ц
провадження № 61-15237св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,
відповідачі: Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровське басейнове управління водних ресурсів (після зміни назви - Міжрегіональний офіс захисних масивів дніпровських водосховищ), Управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника прокурора Київської області на постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Пікуль А. А., Борисової О. В.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2015 року Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області (далі -прокурор) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - Київська ОДА) звернувся до суду з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (далі - Бориспільська РДА), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровське басейнове управління водних ресурсів (після зміни назви - Міжрегіональний офіс захисних масивів дніпровських водосховищ), Управління Держземагентства 
у Бориспільському районі Київської області (далі - Управління Держземагентства), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок.
Позовна заява мотивована тим, що за результатами проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України, доступної в мережі Інтернеті виявлено порушення вимог законодавства при відведенні спірних земельних ділянок, що належить до земель водного фонду та розташовані 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та безоплатно вибули з власності держави у приватну власність фізичних осіб.
З урахуванням збільшених позовних вимог прокурор просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження (в частині додатку) Бориспільської РДА № 72 від 19 січня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та № 73 від 19 січня 2010 року (в частині додатку) «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ;
- визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію державних актів:
1) серії ЯИ № 690301, виданого ОСОБА_11 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0293, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
2) серії ЯИ № 822387, виданого ОСОБА_9 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0292, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
3) серії ЯИ № 690300, виданого ОСОБА_10 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0294, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
4) серії ЯИ № 690426, виданого ОСОБА_12 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0295, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
5) серії ЯИ № 364861, виданого ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0291, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
6) серії ЯИ № 761430, виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0288, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
7) серії ЯИ № 761438, виданого ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0284, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
8) серії ЯИ № 761439, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0285, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
9) серії ЯИ № 761440, виданого ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0286, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
10) серії ЯИ № 761429, виданого ОСОБА_7 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0287, яка розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
-визнати недійсними та скасувати договори купівлі-продажу земельних ділянок:
1) від 06 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0284;
2) від 06 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0285;
3) від 06 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0286;
4) від 06 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0287;
5) від 06 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0288;
6) від 13 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0293;
7) від 13 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0292;
8) від 13 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0294;
9) від 13 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0295;
- скасувати свідоцтва на право власності на нерухоме майно:
1) серія та номер 8720152, видане 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0292;
2) серія та номер 8717335, видане 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0293;
3) серія та номер 8726108, видане 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0294;
4) серія та номер 8723386, видане 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0295;
- скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки 
з кадастровими номерами 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; розташовані 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;
- повернути земельні ділянки із кадастровими номерами 3220887000:03:002:0291; 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; 3220887000:03:002:0284; 3220887000:03:002:0285; 3220887000:03:002:0286; 3220887000:03:002:0287; 3220887000:03:002:0288, розташовані в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області у власність держави 
в особі Київської ОДА.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності прокурором пропущений, оскільки Київська ОДА була обізнана про наявність порушень фактом погодження проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок ще у січні 2010 року. Викладені прокурором обставини не знайшли свого підтвердження, підстави для скасування розпоряджень Бориспільської РДА, визнання недійсними оспорюваних державних актів та договорів купівлі-продажу, а також скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, відсутні. Вимоги про витребування спірних земельних ділянок від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави є похідними щодо вимог про визнання протиправними та скасування розпорядження Бориспільської РДА та державних актів.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Справа розглядалася судами неодноразово.
Останньою постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовзадоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано розпорядження Бориспільської РДА № 72 від 19 січня 2010 року (в частині додатку) «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , № 73 від 19 січня 2010 року (в частині додатку) «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 .
Визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 761438, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером 3220887000:03:002:0284, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та скасовано його державну реєстрацію.
Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку 3220887000:03:00260291, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, 
у власність держави в особі Київської ОДА.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки знаходяться на безіменному острові Канівського водосховища в створі 70-71км судового ходу та згідно статті 4 Водного кодексу Україниналежать до земель водного фонду. Законодавством України не передбачено можливості відведення земель водного фонду у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. На цих землях заборонено їх розорювання, садівництво, городництво та встановлено особливий режим господарської діяльності. Отже, спірні земельні ділянки, які є землями водного фонду, вибули з володіння держави та передані громадянам в порядку безкоштовної приватизації 
в порушення вимог чинного законодавства. Тому розпорядження Бориспільською РДА землями водного фонду є незаконними.
Суд апеляційної інстанції встановив, що строк позовної давності прокурором не пропущено, оскільки відсутні докази інформування позивача - Київської ОДА про прийняття оскаржених розпоряджень з порушенням встановленого законодавством порядку, а з самого їх змісту неможливо безпосередньо встановити факти порушень вимог земельного та водного законодавства, оскільки в них зазначено неправдиві дані про передачу земель для особистого селянського господарства, в той час, як виділені були землі водного фонду. У цій справі контролюючі органи не погоджували проекти відведення спірних земельних ділянок і доказів своєчасного виявлення органами державного контролю зазначених у позові порушень, матеріали справи також не містять 
і відповідачами не надано. Про допущені порушення та наявність підстав для подання позову прокурору стало відомо лише у лютому 2015 року за результатами комплексного опрацювання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримання інформації від Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 05 лютого 2015 року 
№ ІД/01-15/142. Київській ОДА стало відомо про виявлені порушення лише 
з моменту пред`явлення прокурором позову і відкриття провадження у цій справі, в тому числі і через відсутність законодавчої можливості самостійного встановлення факту порушення інтересів держави. При цьому, про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності заявлено лише ОСОБА_1 , який є власником окремих земельних ділянок площею 8 га із загальної площі 20 га і стороною у спорі в частині вимог щодо витребування набутих у 2013 році земельних ділянок на користь держави, та має право доводити суду лише добросовісність набуття цих земель. Ні Бориспільська РДА, ні інші відповідачі 
у справі про застосування наслідків спливу позовної давності не заявляли. Суд першої інстанції не мав правових підстав входити в обговорення питання щодо застосування строку позовної давності в іншій частині заявленого позову.
У заяві про збільшення позовних вимог прокурором визначено в якості відповідачів: Бориспільську РДА, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , 
а третіми особами - Дніпровське басейнове управління водних ресурсів (після зміни назви - Міжрегіональний офіс захисних масивів дніпровських водосховищ), Управління Держземагентства, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 .
Враховуючи, що визначення кола відповідачів, предмета та підстав спору 
є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, то у цій справі у заявлених позовних вимогах про визнання недійсними розпорядження, державних актів, договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок відповідачем є лише ОСОБА_3 . Клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб як співвідповідачів позивачем не заявлялось.
Враховуючи викладене та визначений прокурором суб`єктивний склад сторін, апеляційний суд зробив висновок про часткове задоволення позовних вимог.
Аргументи учасників справи
У серпні 2019 року заступник прокурора Київської області подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвалити у цій частині нове рішення про їх задоволення. В іншій частині оскаржуване судове рішення - залишити без змін.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд зробив помилкові висновки щодо кола відповідачів у справі, оскільки у заяві про збільшення позовних вимог прокурор не заявляв клопотання про виключення з числа сторін у справі первісних відповідачів ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ).
Апеляційним судом невірно встановлені обставини справи, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0284 ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 06 квітня 2011 року № 1716 відчужив на користь ОСОБА_20 , а власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220887000:03:002:0291 ніколи не був. Належним відповідачем за позовною вимогою про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки 
з кадастровим номером 3220887000:03: 002:0291 є ОСОБА_4 .
Зміст касаційної скарги прокурора свідчить, що рішення суду апеляційної інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державних актів, визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу, скасування свідоцтв на право власності та державної реєстрації права власності щодо земельних ділянок із кадастровими номерами 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; 3220887000:03:002:0284; 3220887000:03:002:0285; 3220887000:03:002:0286; 3220887000:03:002:0287; 3220887000:03:002:0288, повернення цих земельних ділянок у власність держави в особі Київської ОДА, а також про витребування 
з чужого незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером 3220887000:03: 002: 0291, ухваленого до неналежного відповідача ОСОБА_3 , тому в іншій частині судове рішення в касаційному порядку не переглядається.
Відзивна касаційну скаргу інші учасники не подали. 
Рух справи
УхвалоюВерховного Суду від 04 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2020 року зупинено касаційне провадження в цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року касаційне провадження поновлено.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно з розпорядженням Бориспільської РДА від 19 січня 2010 року № 73 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 19,9939 га у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та надано ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 земельні ділянки площею по 2 га.
На підставі зазначеного розпорядження від 19 січня 2010 року № 73 видано державні акти на право власності на земельні ділянки в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області площею по 2 га, а саме:
ЯИ № 690301, виданий на ім`я ОСОБА_11 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0293;
серії ЯИ № 822387, виданий на ім`я ОСОБА_9 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0292;
серії ЯИ № 690300, виданий на ім`я ОСОБА_10 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0294;
серії ЯИ № 690426, виданий на ім`я ОСОБА_12 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0295;
серії ЯИ № 364861, виданий на ім`я ОСОБА_4 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0291.
Згідно з розпорядженням Голови Бориспільської РДА від 19 січня 2010 року № 72 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 14 га у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та надано ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 земельні ділянки площею по 2 га.
На підставі зазначеного розпорядження від 19 січня 2010 року № 72 видано державні акти на право власності на земельні ділянки в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області площею по 2 га, а саме:
ЯИ № 761430, виданий на ім`я ОСОБА_8 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0288;
серії ЯИ № 761438, виданий на ім`я ОСОБА_3 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0284;
серії ЯИ № 761439, виданий на ім`я ОСОБА_5 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0285; 
серії ЯИ № 761440, виданий на ім`я ОСОБА_6 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0286;
серії ЯИ № 761429, виданий на ім`я ОСОБА_7 з кадастровим номером 3220887000:03:002:0287.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2010 року ОСОБА_9 відчужив на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000:03:002:0292.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2010 року ОСОБА_11 відчужив на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0293.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2010 року ОСОБА_10 відчужив на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0294.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2010 року ОСОБА_12 відчужив на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 3220887000 :03:002:0295.
На підставі зазначених договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 
2011 року  ОСОБА_5 відчужила на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером  3220887000 :03:002:0285.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 
2011 року  ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку 
з кадастровим номером  3220887000 :03:002:0284.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 
2011 року  ОСОБА_8 відчужила на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером  3220887000 :03:002:0288.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 
2011 року  ОСОБА_6 відчужила на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером  3220887000 :03:002:0286.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 
2011 року ОСОБА_21 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером  3220887000 :03:002:0287.
Спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 3220887000:03:002:0291; 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; 3220887000:03:002:0284; 3220887000:03:002:0285; 3220887000:03:002:0286; 3220887000:03:002:0287; 3220887000:03:002:0288, знаходяться на безіменному острові Канівського водосховища в створі 70-71км судового ходу. Земельні ділянки повністю накладаються на землі водного фонду - острів в акваторії Канівського водосховища та частково водна поверхня. 
Згідно листа управління Держземагентства у Бориспільському районі від 20 липня 2015 року № 4660 проектно-технічна документація щодо відведення оспорюваних земельних ділянок не обліковується, а за інформацією управління культури, національностей та релігій Київської обласної державної адміністрації від 02 червня 2015 року № 875/01-17, Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 20 травня 2015 року № ІС/01-15/600, управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області від 21 травня 2015 року № 01-12/382 висновки про погодження проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок за рахунок земель водного фонду цими установами ні самостійно, ні у складі Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, не погоджувались. 
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 26 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи у суді першої інстанції) 
у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем 
і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 30 ЦПК України у зазначеній редакції).
Частиною другою статті 45 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення 
з позовом до суду та розгляду справи у суді першої інстанції) передбачено, зокрема, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду 
з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Згідно з частиною другою статті 31 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи у суді першої інстанції) крім прав та обов`язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, 
а відповідач - пред`явити зустрічний позов.
Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє 
в цивільному процесі самостійно (частина перша статті 32 ЦПК України 
у зазначеній редакції).
Статтею 33 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи у суді першої інстанції) передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.
У 2015 році прокурор в інтересах держави в особі Київської ОДА звернувся до суду з позовом, в якому відповідачами зазначено: Бориспільська РДА, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровське басейнове управління водних ресурсів (після зміни назви - Міжрегіональний офіс захисних масивів дніпровських водосховищ), Управління Держземагентства у Бориспільському районі Київської області, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . 
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року відкрито провадження у справі (а. с. 64 - 65 т. 1) зі складом учасників справи, визначених прокурором у позовній заяві.
22 квітня 2015 року судом першої інстанції ОСОБА_2 залучено до участі 
у справі в якості співвідповідача (а. с. 102 - 103, т. 1).
27 січня 2016 року до суду першої інстанції прокурором подано заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, в якій відсутнє клопотання про зміну складу учасників справи. Згідно змісту цієї заяви прокурор збільшив вимоги, а саме доповнив первісні заявлені вимоги наступними: про визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок, про скасування державної реєстрації права власності на ці ділянки (пункти 3, 5 прохальної частини заяви, а. с. 26 - 34, 38 - 39 т. 2). 
Тому помилковим є висновок апеляційного суду про те, що клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб як співвідповідачів ( ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ) позивачем не заявлялось, оскільки прокурором зазначені особи визначені у позовній заяві саме як відповідачі.
Крім того, апеляційний суд, задовольняючи позов частково та витребовуючи 
у власність держави в особі Київської ОДА із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку 3220887000:03:00260291, що розташована 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 не був власником цієї земельної ділянки. Належним відповідачем за позовнимим вимогами щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220887000:03:002 : 0291 
є ОСОБА_4 .
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду). Аналогічне положення закріплене у частинах першій і другій статті 4 ЦПК України, чинного на час розгляду справи апеляційним судом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції). Аналогічне положення закріплене у частині першій статті 2 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.
Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися 
з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)). Ці способи можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані 
з позбавленням його володіння майном.
Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані 
з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц зазначено, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статтях 59 цього Кодексу.
Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 
28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
Положення статті 388 ЦК України не застосовуються до вирішення спору за негаторним позовом.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд, зробивши висновок про те, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, помилково застосував до спірних правовідносин норми ЦК України про витребування майна з чужого незаконного володіння замість статті 391 цього Кодексу та частини другої статті 152 ЗК України. 
Разом з цим, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.
Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення будь-якого порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
Враховуючи, що заволодіння землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України є неможливим, оспорювання відповідних договорів, інших правочинів, визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки водного фонду не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на такі земельні ділянки та для їх повернення власнику. Задовольняючи ту чи іншу позовну вимогу, ефективність обраного позивачем способу захисту у конкретній ситуації має визначити суд. Близькі за змістом висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19).
З огляду на викладене та заявлені позовні вимоги у цій справі колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що апеляційний суд мав відмовити 
у задоволенні вимог про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування свідоцтв на право власності на нерухоме майно та державної реєстрації права власності на земельні ділянки, задовольнивши вимоги про повернення у державну власність спірних земельних ділянок.
Вимоги про повернення у державну власність спірних земельних ділянок 
є ефективним способом захисту у цій справі, оскільки забезпечує усунення перешкод у здійсненні державою права користування та розпорядження майном шляхом державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Судове рішення про повернення у державну власність земельної ділянки, яке набрало законної сили, підтверджує набуття права власності на нерухоме майно і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Колегія Верховного Суду звертає увагу на те, що повернення у державну власність спірних земельних ділянок переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірних земельних ділянок водного фонду, які знаходяться на безіменному острові Канівського водосховища в створі 70-71 км судового ходу 
в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.
Стаття 61 ЗК України та стаття 89 Водного кодексу України відносить острови до природоохоронної території з режимом обмеженої господарської діяльності, передачу яких для ведення особистого селянського господарства закон не передбачає. Дотримання встановлених заборон є необхідною умовою використання земель водного фонду з тією метою, щоб навіть потенційне їх порушення не могло зашкодити охороні навколишнього природного середовища в цілому та конкретному водному об`єкту зокрема.
У спорах стосовно земель водного фонду, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, держава, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. пункт 127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року 
у справі № 488/6211/14-ц, пункт 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16, пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, пункт 117 постанови Великої Палати Верховного Судувід 12 червня 2019 року у справі 
№ 487/10128/14-ц).
У цій справі суспільний інтерес у поверненні спірних земельних ділянок 
у державну власність спрямований на задоволення соціальної потреби 
у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права власності народу України на землі водного фонду, недопущенні зміни цільового призначення земель водного фонду та їх передання у приватну власність.
Верховний Суд також враховує, що в силу видимих природних властивостей спірних земельних ділянок відповідачі, проявивши розумну обачність, перед набуттям у власність цих ділянок, могли і повинні були знати про те, що зазначені ділянки належить до земель водного фонду та не може передаватись у приватну власність. Тому немає жодних підстав вважати, що відповідачі не могли співвіднести чіткі законодавчі заборони з конкретним об`єктом на місцевості (див. висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року 
у справі № 469/1203/15-ц і від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).
З огляду на викладене, загальний інтерес у контролі за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та непогіршення екологічної ситуації у цій справі переважає приватний інтерес ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та  ОСОБА_4 у збереженні цих земель 
у власності з метою використання всупереч їх цільового призначення.
Тому втручання у права відповідачів Верховний Суд вважає таким, що відповідає принципу пропорційності і згідно практики Європейського суду з прав людин у справах про право осіб мирно володіти майном відповідно до статті 
1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Depalle v. France, № 34044/02,від 29 березня 2010 року). 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що рішення суду апеляційної інстанції в оскарженій частині ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену постанову суду апеляційної інстанції: в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державних актів, договорів купівлі-продажу, скасування свідоцтв на право власності та державної реєстрації права власності щодо спірних земельних ділянок змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови; 
в частині визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного акта на земельну ділянку із кадастровим номером 3220887000:03:002:0284 ? скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог прокурора в цій частині; в частині витребування із незаконного володіння ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером 3220887000 :03:00260291 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про повернення земельних ділянок скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про повернення спірних земельних ділянок 
у власність держави в особі Київської ОДА.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 413, 416 ЦПК України (у редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державних актів, договорів купівлі-продажу, скасування свідоцтв на право власності та державної реєстрації права власності щодо земельних ділянок із кадастровими номерами 3220887000:03:002:0291; 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; 3220887000:03:002:0284; 3220887000:03:002:0285; 3220887000:03:002:0286; 3220887000:03:002:0287; 3220887000:03:002:0288, змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
Постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в частині позовних вимог Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області 
в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного актана земельну ділянку із кадастровим номером 3220887000:03:002:0284 ? скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в частині витребування із незаконного володіння ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером 3220887000 :03:00260291 та в частині відмови 
у задоволенні позовних вимог Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про повернення земельних ділянок скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. 
Повернути земельні ділянки із кадастровими номерами 3220887000:03:002:0291; 3220887000:03:002:0292; 3220887000:03:002:0293; 3220887000:03:002:0294; 3220887000:03:002:0295; 3220887000:03:002:0284; 3220887000:03:002:0285; 3220887000:03:002:0286; 3220887000:03:002:0287; 3220887000:03:002:0288, розташовані в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, у власність держави в особі Київської обласної державної адміністрації.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року у скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                      В. І. Журавель
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук