ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер справи 658/3255/19 Головуючий у І інстанції Терещенко О.Є.
Номер провадження 22-ц/819/517/20 Доповідач Семиженко Г.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Семиженка Г.В.,
суддів: Базіль Л.В.,
Майданіка В.В., 
секретар Давиденко І.О.,
розглянувши у місті Херсоні у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області, ухваленого 10 грудня 2019 року під головуванням судді Терещенка О.Є., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
       ВСТАНОВИВ:        
у серпні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 листопада 2016 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11077,95 гривні під 13 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення якого мало здійснюватися з 1 по 25 число кожного місяця шляхом внесення щомісячних платежів, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими позивачем умовами та правилами, тарифами складають між сторонами кредитний договір, свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка не виконала, у позові поставлено питання про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 14 листопада 2016 року станом на 15 липня 2019 року у розмірі 44042,67 гривні, яка складається з 11077,97 гривні заборгованості за кредитом, 3896,36 гривні заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 13293,30 гривні заборгованості по сплаті пені та комісії, 15775,04 гривні штрафу, також заявлено про стягнення 1921 гривні у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 11077,97 гривні, 483,13 гривні у відшкодування судових витрат, у задоволенні решти вимог відмовлено з посиланням на висновокВеликої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 з підстави відсутності у матеріалах справи даних про те, що саме додані до позовупозивачем Умови та правила надання банківських послуг є складовою договору між сторонами.
В апеляційній скарзі Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» з посиланням на незаконність, необґрунтованість рішення суду та помилкове застосування правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, поставлено питання про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового рішення про задоволення позову в цій частині з підстав, зазначених у позові.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представник позивача Логвіновська А.А. наполягала на задоволенні скарги, відповідачка у судове засідання не з`явилася.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За результатами розгляду даної справи суд першої інстанції ухвалив рішення про часткове задоволення позову лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмовив у задоволенні решти позовних вимог з посиланням на правову позицію у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, з чим колегія суддів погодитися не може з таких підстав.
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані заявою, Генеральною угодою про реконструкцію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, за якими позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти, проте не виконала такого обов`язку.
Згідно положень ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2005 року за заявою відповідачки їй було видано позивачем товарний кредит на суму 2306,4 гривні на 24 місяці до 28 грудня 2007 року під 2,09 % на місяць з щомісячним погашенням з 21 по 28 число кожного місяця.
18 січня 2017 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до її п. 1.1.2. сторони погодили на момент підписання даної угоди заборгованість відповідачки за вище вказаним товарним кредитом у розмірі 12491,29 гривні, яка склалася в результаті користування визначеною сторонами у п. 2.1 угоди сумою кредиту 11077,97 гривень під 1,083% на місяць з 14 листопада 2016 року, погашення мало відбуватися з 1 по 25 число кожного місяця у розмірі 989,45 гривні, за п. 2.2. угоди у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості більше, як на 31 день, строком повернення суми кредиту вважається 32 день з моменту такого порушення, позичальник у такому випадку має сплатити штраф 15775,04 гривні.
Таким чином між сторонами у підписаній ними генеральній угоді було передбачено усі необхідні істотні умови спірних правовідносин, які є самодостатніми та не потребують додаткового врегулювання будь-якими іншими умовами чи правилами.
У відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 проценти на суму кредиту можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування.
За п. 2.2 генеральної угоди відповідачка зобов`язана була внести в погашення заборгованості за кредитом 989,45 гривні не пізніше 25 грудня 2016 року, проте не виконала такого обов`язку, отже строк повернення всієї суми кредиту настав на 32 день після цієї дати, 27 січня 2017 року, поверненню підлягають 11077,97 гривні кредиту та проценти за 66 днів користування ним у розмірі 0,036 % на день, що становить 263,2 гривні, всього підлягає стягненню 11341,17 гривні заборгованості за кредитом та процентами.
П. 2.2. угоди між сторонами передбачено обов`язок відповідачки сплатити штраф у сумі 15775,04 гривні у разі порушення строків сплати заборгованості більше, як на 31 день.
Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, у відповідності до висновку Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення неустойки навіть за відсутності заяви відповідача про це за умови, що розмір нарахованої неустойки значно перевищує розмір збитків.
Оскільки розмір неустойки у даному випадку перевищує основний розмір боргу, на думку колегії суддів суму штрафу слід зменшити до 4000 гривень.
За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення у справі в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по сплаті процентів та штрафу скасувати з постановленням нового судового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення заборгованості по сумі кредиту рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті процентів та штрафу скасувати, зазначені вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 263,2 гривні та штраф 4000 гривні.
Це ж рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» грошових коштів у відшкодування судових витрат змінити, суму стягнення 483,13 гривні збільшити до 669,08 гривні. 
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини її вимог 372,58 гривні.
Постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, її повний текст буде складено 10 березня 2020 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік