ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5907/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Шальєвої В.А., Білак С.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 (суддя першої інстанції Максименко Л.Я.) в адміністративній справі №280/5907/19 за позовом   ОСОБА_1   до  Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України з позовом про визнання протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 4 червня 2019 року внаслідок захворювання, поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16 серпня 2019 року № 109 (п.22) та зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду 3 групи внаслідок захворювання, поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням проведених виплат в розмірі 21315 (двадцять одна тисяча триста п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Позиція викладена в позові обґрунтована тим, що висновок Міністерства оборони України, викладений в оскаржуваному рішенні про те, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення III групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки, а відтак немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги, не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. Зазначає, що у ОСОБА_1 не змінювалась група інвалідності чи її причини або ступень втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Тому, що до 4 червня 2019 року ОСОБА_1 інвалідність взагалі не встановлювалась. Як свідчить виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 256081 від 04.06.2019 року та Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0010238 від 04.06.2019, при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, а також 40% втрати професійної працездатності одноразово. Крім того, вважає, що норми законодавства, які діяли на час встановлення органами МСЕК 25% втрати ОСОБА_1 працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 27.07.2014 (довідка МСЕК серія АГ № 0008590 від 03.03.2015), не передбачали обмеження в часі (дворічний термін) щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності. Тому, незалежно від часу зміни ступеня втрати працездатності до 40%, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, з урахуванням отриманої суми допомоги у зв`язку з встановленням 25% втрати працездатності в розмірі 21315 грн.  
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позов ОСОБА_1  до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії  задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 4 червня 2019 року внаслідок захворювання, поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16 серпня 2019 року № 109 (п.22). Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду 3 групи внаслідок захворювання, поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням проведених виплат в розмірі 21 315 (двадцять одна тисяча триста п`ятнадцять) грн. 00 коп.
З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся відповідач - Міністерства оборони України, в які зазначив, зазначив, що позивачу у зв`язку із встановленням ступеня втрати працездатності 25% під час первинного огляду МСЕК 03.03.2015 року вже була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 21 315,00 грн. Встановлення ІІІ групи інвалідності позивачу (збільшення ступеня втрати працездатності) при повторному огляді відбулось лише 04.06.2019 року (довідка МСЕК серія 12 ААБ № 256081), тобто значно більше ніж через 2 роки. З посиланням на п.4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також положення п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві вважає, що оскільки зміна ступеня втрати працездатності відбулась значно більше ніж через два роки, підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає.
За результатами апеляційного перегляду справи, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким  відмовити у задоволені позову.
Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )  звільнено з військової служби 22.03.2015 року.
03.03.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 27.07.2014року (довідка МСЕК серія АГ № 0008590 від 03.03.2015року).
04.06.2019 року під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААБ № 256081 від 04.06.2019року). 
16.08.2019 року Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення оформлене протоколом № 109 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.
Позиція відповідача обґрунтована пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Заявнику групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення втрати працездатності.
Відповідно до пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 критеріями для встановлення інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності.
Ступінь втрати здоров`я визначається у відсотках втрати працездатності (групи інвалідності). Ураховуючи, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення III групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки, немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги.
Допомога у зв`язку з встановленням 25% втрати працездатності виплачена в сумі 21315 грн..
Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам,  суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2. ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (у редакції чинній на момент призначення інвалідності ІІ групи) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також  інвалідності,  що  настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного  випадку,  що  мали  місце  в період  проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується  одноразова  грошова  допомога  в розмірі до п`ятирічного  грошового  забезпечення  за  останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією  постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених  Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 2.11.2007 № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.
Як вбачається з матеріалів справи, вперше втрату працездатності позивачу встановлено 03.03.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК і встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 27.07.2014року (довідка МСЕК серія АГ № 0008590 від 03.03.2015року).  
Отже, позивач у зв`язку із встановленням йому у 2014 році 25% втрати працездатності набув право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.  
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 499  військовослужбовцям  (крім  військовослужбовців  строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, виплачується одноразова грошова допомога.
Допомога у зв`язку з встановленням 25% втрати працездатності позивача була виплачена в сумі 21315 грн., що не заперечується самим позивачем.
В подальшому, згідно витягу з протоколу засідання Військово - лікарської комісії Південного регіону по становленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 29.03.2019 року № 115, «Поранення та захворювання старшини запасу ОСОБА_1 1971 р.н.: «Залишкові явища ЗЧМТ. струс головного мозку. Множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин лівої гомілки та стопи (27.07.2014)», що підтверджено довідкою про обставини травми № 123 від 12.01.2015 року виданою командиром військової частини пп НОМЕР_1 згідно акта розслідування поранення № 1375 від 05.12.2014, довідки про участь в АТО № 2085 від 03.11.2014року, посвідченням УБД серія НОМЕР_2 від 27.08.2015року , медичними та військово-обліковими документами, - ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Захворювання: «Сечокам`яна хвороба. Хронічний пієлонефрит» ЗАХВОРЮВАННЯ. ТАК. ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову BЛК в/ч НОМЕР_3 в довідці на відпустку № 169 від 01.08.2014 про причинний зв`язок поранення - скасувати. Підстава: Протокол № 115 від 29 березня 2019 року».
04.06.2019 року під час  огляду Запорізькою обласною медико - соціальною експертною комісією № 3 ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи строком до 01.07.2021 року внаслідок захворювання, поранення. Так, пов`язано із захистом Батьківщини (виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12ААБ № 256081 від 04.06.2019року).
Відповідно до  статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"  виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених  Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною першою  статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктами 4 та 5 частини другої  статті 16 вказаного Закону  (в редакції чинній станом на 21.10.2015року) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Відповідно до пунктів 4, 5 та 7 частини другої  статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби
Частинами другою, третьою та восьмою статті  163  Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2  статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до частин шостої та дев`ятої статті  163  вказаного  Закону  одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 3  Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975  (в редакції чинній до 17.04.2019) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Таким чином, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному при виконанні обов`язків військової служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Отже, до правовідносин мають застосовуватись норми права чинні на дату видачі довідки медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до витягу з протоколу від 16.08.2019 № 109 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травм, пов`язаних із захистом Батьківщини на підставі пункту 4 статті  163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, оскільки між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення її групи інвалідності пройшов дворічний термін.
Пунктом 4 статті  163  Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"  (в редакції чинній станом на 21.10.2015) встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2017, пункт 4 статті 163  доповнити абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Відповідно до пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975  (в редакції чинній станом на 21.10.2015) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 335 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" пункт 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975  доповнено абзацом такого змісту: "У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.".
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що у разі встановлення військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі  понад дворічний строк після первинного встановлення у них не виникає право на отримання відповідної допомоги,  
Колегія суддів звертає увагу, що обидві  норми пункту 4 статті 16-3 Закону  передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності чи ступеня втрати працездатності.
Правовідносини щодо первинного встановлення втрати працездатності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII застосовується до позивача.
Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення втрати працездатності позивачеві (липень 2014 року) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.
Аналогічну правову позицію висловлював Верховний Суд  у  постанові Верховного Суду від 21.08.2019року у справі №806/2187/18, від 20.02.2020року у справі №806/714/18, від 12.03.2020 року у справі №280/148/19 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.
За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанцій щодо  задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги спростовуються висновки суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАН ОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 в адміністративній справі №280/5907/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1   відмовити в повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 04.05.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак