Ухвала

27 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа №607/3567/19
провадження №61-100ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 
2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 15 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородоцької сільської ради Лановецького району Тернопільської області, Відділу у Лановецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії та визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
23 грудня 2019 року  ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області 
від 23 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року в указаній вище справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для виконання вимог ухвали з метою усунення недоліків, а саме: надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з доказами на підтвердження наведених обставин пропуску строку, сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, зазначити у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали, проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано не в повному обсязі.
Так, заявником порушено питання поновлення строку з посиланням на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції він отримав лише у грудні 2019 року, оскільки в період з 06 листопада 2019 року по 27 листопада 2019 року він перебував на стаціонарному лікуванні в  Київському міському клінічному онкологічному центру. Наведене підтверджено довідкою даного медичного закладу.
Заявником не сплачено судовий збір з посиланням на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи. Разом із тим, заявником надано  копію посвідчення, яке видане  ОСОБА_1 , як пенсіонеру за віком. Матеріали касаційного провадження не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи та в силу закону звільнений від сплати судового збору.
Крім того, ОСОБА_1  не зазначено у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.
Наведене вище свідчить про невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородоцької сільської ради Лановецького району Тернопільської області, Відділу у Лановецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії та визнання права власності, повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       В. С. Висоцька