ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1760/20 Справа № 204/3303/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року                                                               м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.         
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року 
по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та піклування, – 

В С Т А Н О В И Л А:
       У травні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 , недієздатним та встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його опікуном.
       Заява мотивована тим, що її брат – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи безстроково. Він є інвалідом з дитинства і потребує постійного стороннього догляду та турботи. Протягом багатьох років він був фактично підопічним своєї матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати померла. В її смерті обвинувачується ОСОБА_2 , відносно якого застосовано заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом. Наразі, ОСОБА_2 перебуває в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом. Для ОСОБА_2 заявниця є єдиним близьким родичем, тому і надає йому постійну допомогу у догляді, здійснює фактичне опікунство над ним, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду із зазначеною заявою.
       Рішенням  Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та піклування – задоволено частково.
       Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - недієздатним.
       В іншій частині заяви – відмовлено.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у призначенні опікуна та ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з”ясовані та не встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам. Порушено норми матеріального та процесуального права.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

       Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

       Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

       Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.
       
       Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно - небезпечного діяння, передбаченого за ст.115 ч.1 КК України (арк.с.13-15).
        Згідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом першої чи другої групи внаслідок психічного розладу № 784 від 06.06.2018 року вбачається, що хворий ОСОБА_2 має обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку (арк.с.10).
       З наданого Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області подання, убачається, що зазначений орган виконавчої влади вважає можливим визначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 (а.с.49).
       Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
       Згідно висновку судово–психіатричного експерта №86 від 16.07.2019 року, ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований не можу розуміти значення своїх дій та керувати ними (арк.с.53-55).
       Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначенні опікуна, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутнє відповідне подання саме органу опіки та піклування, а доказів того, що в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області наявні повноваження на складання відповідного подання, як того вимагає ч.1 ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України.
       Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
       Як вбачається із матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області надало подання, з якого убачається, що зазначений орган виконавчої влади вважає можливим визначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 (а.с.49).
       Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області № 3346/194 від 24.10.2019 року (а.с.97-98), зазначена наступна інформація.
       Згідно пункту 1.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. N 34/166/131/88, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.
       Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області є самостійним управлінням і входить у структуру виконавчих органів Коростенської міської ради . Створене на підставі рішення Коростенської міської ради, відповідно до ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні”, як самостійний структурний підрозділ виконавчого комітету Коростенської міської ради.
       Відповідно до розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 09.09.2002 № 489, вирішення питань щодо опіки і піклування над повнолітніми особами, визнаними у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, покладено на органи праці та соціального захисту населення.
       Повноваження управління як органу опіки та піклування передбачено в Положенні про управління, затвердженому рішенням Коростенської міської ради ( двадцять дев`ята сесія VII скликання) від 21.02.2019 № 1371.
       Згідно п. 2.2.26.10 , управління організовує роботу з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними особами та особами, цивільна дієздатність яких обмежена.
       Крім того, судом апеляційної інстанції було зроблено запит до Житомирської обласної державної адміністрації для надання Розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 09.09.2002 року № 489, яким вирішено питання щодо опіки і піклування над повнолітніми особами, визнаними у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними.
       На виконання зазначеного запиту, Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ради було надано:
- копію заяви ОСОБА_1 ;
- копію паспорта ОСОБА_1 ;
- копію паспорта ОСОБА_2 ;
- копію РНОПП ОСОБА_1 ;
- копію РНОПП ОСОБА_2 ;
- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ;
- копію висновку лікарської комісії;
- копію довідки МСЕК;
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;
- копію листа від 18.11.2002 № 3603/08.
       Згідно листа Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 18.11.2002 № 3603/08, безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування над повнолітніми особами, визнаними у встановленому законом порядку недієздатними або обмежено дієздатними за станом здоров`я покладається на управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації, міськрайвиконкомів.
       Зважаючи на вищевикладене, колегія приходить до висновку, що у Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області наявні повноваження на складання відповідного подання, як того вимагає ч.1 ст.60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України і таке подання було надано і міститься в матеріалах справи (а.с.49).
       Щодо призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуна, колегія суддів вважає наступне. 
       Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). 
       Згідно з статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. 
       Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
       Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
       Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
       Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
       Відповідно до абзацу другого частини першої статті 69 ЦК України піклувальник над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, зобов`язаний дбати про її лікування, створення необхідних побутових умов.
       При призначенні опікуна (піклувальника) важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна (піклувальника) перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
       Аналогічні положення визначені у пункті 3. 1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року
№ 34/166/131/88 (далі Правила опіки та піклування).
       Згідно ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
       У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. N 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.
       Згідно п. 3.3 Правил опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету у справах сім`ї та молоді України, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року, документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна:
?повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян);
?копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік;
?копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною;
?акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна;
?довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника);
?довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку;
?акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки;
?довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки;
?документ про закріплення за дитиною житлової площі.

       Судом апеляційної інстнації були витребувані докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 відповідає вимогам, які ставляться до опікуна.
       На виконання зазначеного запиту ОСОБА_1 надала наступні документи:
       - копію ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року, відповідно до якої до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно - небезпечного діяння, передбаченого за ст.115 ч.1 КК України;
       - копію акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ради від 13.03.2020 року;
       - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 205162150 від 24.03.2020 року;
       - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 205162736 від 24.03.2020 року.
       Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов квартири АДРЕСА_1 , складеного Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ради від 13.03.2020 року, умови проживанні — задовільні, будинок облаштований необхідними меблями та побутовою технікою.
        Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 205162150 від 24.03.2020 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, р. № 9790, 07.11.2006, приватним нотаріусом Добролежа Л.Г.
       Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 205162736 від 24.03.2020 року, по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 належать на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, 13344, 280.7.2088, виконком Коростенської міської ради, розпорядження № 9381 від 25.07.2008 р.
Крім того, відповідно до довідки ЛКК №498 від 14.06.2019 року (а.с.42) повідомлено, що ОСОБА_4 , 1978 року народження, яка мешкає: АДРЕСА_3 практично здорова та за станом здоров”я може постійно надавати соціальні послуги.
       Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що  ОСОБА_1 відповідає вимогам, які ставляться до опікуна.
       Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).
       Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
       Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови задоволення заяви щодо встановлення опікуна з ухваленням нового судового рішення.
       Враховуючи наведене, а також той факт, що відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом, у зв`язку з вчиненням суспільно - небезпечного діяння, передбаченого за ст.115 ч.1 КК України (арк.с.13-15), з метою ефективного захисту прав недієздатного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначення йому опікуном його сестру - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, – 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення  Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року в частині відмови задоволенні заяви про встановлення опіки – скасувати та ухвалити нове.
Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначити йому опікуном його сестру -  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП  НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 ) для захисту його прав та законних інтересів. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

       Головуючий О.В. Свистунова

       Судді: Т.П.Красвітна

               І.А. Єлізаренко