У Х В А Л А        
21 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 729/886/18
провадження № 61-2258ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
27 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно було надати належні та допустимі докази щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, які свідчать, що ОСОБА_1 , який був присутній у судовому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення суду, суд не надіслав судове рішення після складення його повного тексту, вжиття ним заходів щодо отримання повного тексту судового рішення та зазначити обґрунтовані підстави пропуску строку на касаційне оскарження; запропоновано доплатити судовий збір у розмірі 12 998,64 грн.
На виконання ухвали суду  ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій виклав доводи на обгрунтування поновлення строку на касаційне оскарження, зазначивши, що в судовому засіданні під час оголошення короткого тексту судового рішення апеляційний суд не повідомив сторонам про час складання повного тексту судового рішення та в порушення вимог частини третьої статті 272 ЦПК України не направив йому копію повного тексту судового рішення. Проте на підтвердження не направлення судом апеляційної інстанції йому копії повного тексту ОСОБА_1 докази не надав.
У заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 посилався на постанови Верховного Суду України від 01 січня 2017 року у справі №6-45цс17, від 01 березня 2017 року у справі №6-2818цс16, від 07 вересня 2016 року у справі №6-120цс16 зазначивши, що постановлення судом вступної та резолютивної частин судового рішення унеможливлює виконання обов`язку особи мотивувати скаргу, а тому практика Верховного Суду України була незмінною щодо поновлення пропущеного строку в таких випадках.
Згідно з постановою Верховного Суду України від 01 березня 2017 року                              у справі №6-2818цс16, якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема не направленням належним чином у передбачений законом спосіб копії ухвали особі, яка брала участь у справі, проте не була присутня у судовому засіданні, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.
Оскільки ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, то вказаний правовий висновок Верховного Суду України не може бути застосований і не має правового значення, оскільки у справі № 6-2818цс16 зазначені інші обставини щодо поновлення строку на касаційне оскарження.
Посилання на практику Верховного Суду без надання належних і допустимих доказів не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України (у редакції на час подання касаційної скарги) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Чернігівський апеляційний суд прийняв постанову 17 травня 2019 року, повний текст постанови виготовлено 22 травня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 21 червня 2019 року, а касаційну скаргу направлено поштовим зв`язком 27 січня 2020 року. 
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.          Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи те, що ОСОБА_1  не надав суду належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне провадження, отже станом на 21 квітня 2020 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                    А. С. Олійник