УХВАЛА

30 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/1130/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Фірма Медсервіс"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області 
(суддя - Первушин Ю.Ю.)
від 12.08.2019
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Орєшкіна Е.В., судді: Кощеєв І.М., Подобєд І.М.)
від 18.11.2019
у справі № 904/1130/19 
за позовом Комунального підприємства "Нікопольська міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради"
до Приватного підприємства "Фірма Медсервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору: Дніпропетровська обласна рада 
про зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/1130/19 позов задоволено повністю, зобов`язано Приватне підприємство "Фірма Медсервіс" звільнити займане нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 29 кв.м., розташоване на першому поверсі будівлі, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця 50 років НЗФ, будинок 2А та передати це приміщення Комунальному підприємству "Нікопольська міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради" шляхом підписання акту приймання-передачі нерухомого майна. 

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/1130/19 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі №904/1130/19, Приватне підприємство "Фірма Медсервіс" звернулось до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма Медсервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі №904/1130/19 повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги.

Приватне підприємство "Фірма Медсервіс" повторно подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі №904/1130/19, в якій також клопоче про поновлення строків на касаційне оскарження рішення та про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності з 08.02.2020.

Приватне підприємство "Фірма Медсервіс" повторно подало касаційну скаргу 13.03.2020, що підтверджується поштовим конвертом, адресованим Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду. Отже зазначена касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, що діє після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Фірма Медсервіс", суддею-доповідачем встановлено, що її подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, згідно з  яким у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Разом з тим у касаційній скарзі не зазначено жодної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на те, що у касаційній скарзі не зазначено жодної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання поновлення строків на касаційне оскарження рішення та про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення будуть розглянуті судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма Медсервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі №904/1130/19 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
2. Приватному підприємству "Фірма Медсервіс" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, які передбачено абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач                                                                                                  В. Студенець