ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1905/20 Справа № 2-314/2010 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання-Євтодій К.С.
сторони справи :
позивачі:ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 правонаступники ОСОБА_2 ,
відповідач -Чкаловська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізької районної ради Дніпропетровської області,
третя особа: Криворізька районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 – адвоката Ратушної Руслани Павлівни на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року, ухваленого суддею Бондарчуком Г.Д. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),- 

ВСТАНОВИВ :

У січні 2010 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. 
В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 , після смерті, якого відкрилася спадщина на майно, що знаходиться в с.Інгулець Криворізького району Дніпропетровської області.
Після смерті батька спадщину прийняла їх матір, але свідоцтво про право на спадщину не отримала.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати — ОСОБА_6 .
Після її смерті позивачі звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їм було відмовлено, оскільки вони пропустили строк на звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з тим, що відсутнє документальне підтвердження родинних стосунків з померлим.
Причинами пропуску строку на звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщину вказали, що вважали, що приймають спадщину після смерті матері, а не батька, а тому вважали, що вчасно звернулися до нотаріальної контори.
З приводу того, що нотаріус вказав, що відсутнє документальне підтвердження родинних стосунків їх з батьком позивачі вказали наступне.
В свідоцтві про смерть їх батька його прізвище вказано українською мовою - ОСОБА_7 . 
В свідоцтві про їх народження в графі батько його прізвище вказано російською мовою “ ОСОБА_8 ”, тому при видачі паспорту ОСОБА_2 його прізвище було вкзано українською мовою “ ОСОБА_9 ”. Позивач ОСОБА_1 вказала, що також в її свідоцтві про народження прізвище батька вказано російською мовою - “ ОСОБА_8 ”, тому її прізвище і в свідоцтві про народження і в свідоцтві про одруження з ОСОБА_10 , також вказано “ ОСОБА_8 ”.
Позивачі просили суд постановити рішення, яким визначити додатковий строк, необхідний для подання заяви на прийняття спадщини та встановити факт, що вони є рідними дочкою та сином ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізької районної ради Дніпропетровської області, третя особа: Криворізька районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин задоволені.
Визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , - протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дочкою та сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Представником особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 – адвокатом Ратушною Русланою Павлівною подана апеляційна скарга, в якій скаржник вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог.
При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не врахував, що спадкоємцем першої черги, окрім позивачів є також інший син померлого ОСОБА_4 , який своєчасно, протягом шести місяців звернувся до Криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (сучасна назва – Шоста Криворізька державна нотаріальна контора), однак спадщина після смерті батька ОСОБА_5  не оформлена, свідоцтва про право на спадщину не отримані, тому ОСОБА_4  не знав і не міг дізнатися про оскаржуване судове рішення раніше. Представник ОСОБА_11  вказує на те, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи не вірно визначив відповідачем – орган місцевого самоврядування, при тому, що спадкоємець  ОСОБА_4  прийняв спадщину і саме він повинен бути відповідачем по даній справі, однак суд ухвалив рішення без врахування інтересів ще одного спадкоємця, чим порушив права ОСОБА_4  та фактично зменшив розмір його частки в спадковому майні.
Окрім того, скаржник вважає, що зазначена у позові позивачами причина пропуску строку на прийняття спадщині після смерті батька незаконно визнана судом поважною, оскільки позивачами не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку на звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.
Також, скаржник вказує на те, що про оскаржуване судове рішення ОСОБА_4 дізнався з тексту іншого судового рішення, а саме з рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2019 року по справі №212/2256/19 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Шоста державна нотаріальна контора, Криворізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту родинних відносин. Вказує, що ОСОБА_4 , ознайомившись із зазначеним рішенням 14 листопада 2019 року узнав про те, що оскаржуваним судовим рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року був встановлений факт родинних відносин між померлим батьком та позивачами по справі, а також про надання додаткового строку позивачам для прийняття спадщини після смерті їх батька.
Окрім того, скаржник вказує на те, що ОСОБА_4 відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 його брат ОСОБА_2 помер, однак йому не відомо повне коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_2 , у зв`язку із чим подано клопотання про витребування спадкової справи його брата, щоб в подальшому залучити в якості правонаступників позивача ОСОБА_2 його спадкоємців.
У відзиві на апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 – адвоката Ратушної Р.П., представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Бузинарська Д.М. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято судом без порушення норм матеріального та процесуального права, у відповідності до діючого законодавства України станом на час його ухвалення.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника ОСОБА_4 адвоката Ратушну Р.П., яка, підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просила її задовольнити, думку представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бузинарську Д.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується актовим записом про смерть №06 від 16.04.2009 року (а.с. 34).
Після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, і оскільки за час свого життя він заповіту не складав, то його спадкоємці спадкують належне йому майно відповідно до закону.
Фактично спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_12 , проте свідоцтво про право на спадщину не оформила, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується актовим записом про її смерть №23 від 02.11.2009 року (а.с. 35).
При звернені позивачів по справі до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм було відмовлено, оскільки у них з померлим ОСОБА_5 відсутній факт родинних відносин (а.с. 9, 24).
Відсутність між позивачами та ОСОБА_5 родинних відносин пояснюється тим, що у актовому записі про смерть останнього його прізвище вказано - ОСОБА_7 , в той час як прізвище позивача ОСОБА_9 та дошлюбне прізвище позивача є ОСОБА_13 .
Так, позивач ОСОБА_1 надала своє свідоцтво про народження, де в графі батько російською мовою вказано, що її батьком є “ ОСОБА_5 ”, а її прізвище російською мовою вказано “ ОСОБА_8 ” (а.с. 10). В подальшому вона уклала шлюб з ОСОБА_14 , при цьому в свідоцтві про укладення шлюбу, яке складене російською мовою її прізвище вказано “ ОСОБА_8 ” (а.с. 11).
16.08.1999 року укладений шлюб з ОСОБА_14 був розірваний, а 30.06.2000 року вона уклала шлюб з ОСОБА_15 , взявши після укладення шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_16 (а.с. 12, 13).
Позивач ОСОБА_2 надав своє свідоцтво про народження, де в графі батько на російській мові вказано, що його батьком є “ ОСОБА_5 ”, а його прізвище російською мовою вказано “ ОСОБА_7 ” (а.с. 25). На це ж прізвище “ ОСОБА_9 ” йому було видано паспорт громадянина України (а.с. 23).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів в частині встановлення факту родинних стосунків, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів, виходив з того, що при оформлені свідоцтва про народження позивачів, про одруження позивача - ОСОБА_1 була допущена помилка в написанні як їх прізвища, так і прізвища їх батька. Факт вірного написання прізвища їх батька підтверджено актовим записом про його смерть, де його прізвище вказано “ ОСОБА_7 ”. Та обставина, що прізвища його дітей та його самого в свідоцтвах про народження позивачів вкзано невірно не спростовує факт родинних відносин між ними.
Ухвалюючи рішення про необхідність встановлення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини за законом, суд керувався положеннями статті 1270 ЦК України, й виходив з того, що позивачі пропустили встановлений законом строк з поважної причини, оскільки вважали, що приймають спадщину після смерті матері, а не батька, а тому вважали, що вчасно звернулися до нотаріальної контори.
Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.
Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
Так апеляційним переглядом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовами про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця їх батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , також позивачі просили встановити факт родинних стосунків між ними та померлим батьком (а.с.14-15, 21-22, т.1).
Відповідачами по справі позивачі зазначилиЧкалівську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, Криворізьку районну раду Дніпропетровської області, тобто органи місцевого самоврядування.
Між тим, наданими  представником скаржника доказами доведено, що померлий спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , окрім позивачів по справі мав ще одного сина ОСОБА_4 , тобто, ще одного спадкоємця, окрім позивачів, що, зокрема підтверджено копією паспорта (а.с.90, т.1), копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.92, т.1).
Окрім того, матеріали справи містять докази про те, що ОСОБА_4 14 жовтня 2009 року, в установлений законом шестимісячний строк, звернувся до Криворізької районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із чим була заведена спадкова справа №417/2009, що підтверджено заявою спадкоємця ОСОБА_4 , однак спадщина після смерті батька ОСОБА_5 не оформлена, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 по теперішній час не отримано через наявність спору між спадкоємцями (а.с.116, т.1). 
Також, матеріалами справи підтверджено, що 25 листопада позивач ОСОБА_2 і 27 листопада позивач ОСОБА_1 , також звернулися до Криворізької районного нотаріальної конториіз заявами про прийняття спадщини після смерті батька  ОСОБА_5 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті батькачерез пропуск позивачами, передбаченого законом строку для прийняття спадщини та відсутністю у спадкоємців з померлим ОСОБА_5 факту родинних відносин, що підтверджено постановами державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9, 24, т.1).
Наведені вище обставини, підтверджують той факт, що брат позивачів ОСОБА_4 звернувся із заявою про прийняття спадщині після померлого батька у встановлений законом строк, отже фактично прийняв спадщину, тоді, як позивачі по справі його пропустили, звернувшись до нотаріальної контори у листопаді 2009 року.
В такому випадку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачі, які пропустили встановлений законом строк, повинні були отримати згоду іншого спадкоємця ОСОБА_4 на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, і у разі відсутності такої згоди з боку іншого спадкоємця, позивачі мали право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
При цьому, відповідачем по справі повинен бути зазначений спадкоємець, який прийняв спадщину і не надав своєї згоди іншим спадкоємцям, позивачам по справі, на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тоді, як в позові відповідачами зазначені органи місцевого самоврядування, тобто у даному випадку за наявності іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, позивачі подали позов до неналежних відповідачів.
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час судового розгляду справи допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки не перевірив наявність або відсутність, окрім позивачів інших спадкоємців померлого ОСОБА_17 , а у разі наявності таких спадкоємців не з`ясував чи була відмова таких спадкоємців на дачу згоди позивачам, які пропустили встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, тобто належним чином не визначив коло спадкоємців померлого батька, і відповідно прийняв позов не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, тобто до неналежного відповідача, яким у цій справі є органи місцевого самоврядування, тоді, як відповідачем повинен бути ОСОБА_4 , спадкоємець, який прийняв спадщину.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає висновок суду про наявність підстав для задоволення позову передчасним, оскільки він суперечить наведеним вище нормам закону.
За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Також під час апеляційного перегляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і його спадкоємцями стали дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , що підтверджено, копією спадкової справи №457/2019, витребуваною апеляційним судом з Шостої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.6-13, т.2).
Оскільки рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то на підставі підставі вимог ст.141 ЦПК України, з позивача ОСОБА_1 та правонаступників померлого позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , в рівних частинах на користь  ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152, 60 грн.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 – адвоката Ратушної Руслани Павлівни задовольнити. 
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах на користь  ОСОБА_4 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 травня 2020 року.

Головуючий:
Судді: