УХВАЛА
 
24 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/20621/15-ц
провадження № 61-4127ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                  Коротуна В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання права користування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю. Виселено ОСОБА_1 з 12/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з житлового приміщення, визначеного у технічній документації           під літ. «В», загальною площею 56,8 кв.м/30,2 кв.м, та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И», та навісу під літ. «М». Вселено ОСОБА_2 в 12/100 частин вказаного домоволодіння. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні власністю вказаних вище 12/100 частин домоволодіння. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження в справі.
 
26 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду           м. Одеси від 22 листопада 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду                                 від 13 лютого 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями             від 04 березня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
У відкритті касаційного провадження на ухвалу Одеського апеляційного суду          від 13 лютого 2020 року необхідно відмовити, з огляду на таке.
 
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
 
ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Оскаржувана ухвала Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
 
Згідно з пунктом першим частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року необхідно відмовити. 
 
Касаційна скарга на рішення Малиновського районного суду м. Одеси                   від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду                      від 13 лютого 2020 рокуне може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Вказана касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
 
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на яку (якій) подається касаційна скарга.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду                      від 13 лютого 2020 рокунеобхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у користуванні власністю, визнання права користування.
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 квітня 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            С. Ю. Бурлаков

                                                                                                                      Є. В. Коротенко

                                                                                                                      В. М. Коротун