ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4915/19                                                                       Суддя першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 березня 2020 року                                                                                          м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Бєлової Л.В. та Епель О.В.,
          при секретарі                    - Кузик О.С., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєва Анна Миколаївна про скасування постанов у виконавчому проваджені № 53081659,
В С Т А Н О В И Л А :
У березні 2019 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєва Анна Миколаївна про скасування постанов у виконавчому проваджені № 53081659, в якому просив:
-          скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни про стягнення виконавчого збору №53081659 від 14.02.2019 року;
-          скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №53081659 від 14.02.2019 року. 
          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанови старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни про стягнення виконавчого збору №53081659 від 14.02.2019 року та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №53081659 від 14.02.2019 року, винесені державним виконавцем на підставі та в межах норм чинного законодавства.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП №53081659 з виконання виконавчого листа від 03.11.2016 року №810/1610/16 про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєву Анну Миколаївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів у розмірі 110 449,35 грн. за договором строкового банківського вкладу №2-23006 від 09.07.2015 року.
14.02.2019 року старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ясінською Катериною Михайлівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53081659 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що 13.10.2017 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою A.M. було фактично виконано рішення суду.
Разом з тим, постановами від 14.02.2019 року, винесеними в рамках виконавчого провадження ВП №53081659, старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ясінською Катериною Михайлівною вирішено стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни виконавчий збір у розмірі 16 698,00 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 372,20 грн.
Вважаючи, вищевказані постанови протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII (у редакції, чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 28 Закону №1404-VII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Виконавче провадження ВП №53081659 з виконання виконавчого листа у справі №810/1610/16 було відкрито 03.11.2016 року, як вірно зазначено судом першої інстанції доказів оскарження самої постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 10.08.2016 року №810/1610/16, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на порушення відповідачем ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 30.11.2016 року), відповідно до якої виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
Так, варто наголосити, що позивач не був позбавлений можливості протягом 2017 року (з моменту відкриття апеляційного провадження Київський апеляційним адміністративним судом) звернутися до відповідача із відповідною заявою чи скерувати ухвалу про відкриття апеляційного провадження, проте таких дій позивачем вчинено не було.
Вимоги до оформлення виконавчого документу та обставини за наявності яких виконавчий   документ повертається стягувачу визначені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому, у відповідності до пунктів 3 та 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).
Як вбачається зі змісту оскаржуваних постанов від 14.02.2019 року про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, в якості боржника у виконавчому провадженні №53081659 виступає Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєва Анна Миколаївна, адреса: м. Київ, вул. Туманяна, 15а, код ЄДРПОУ 36964568
Так, відповідно до частини шостої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду (частина перша статті 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Водночас, з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку (пункт 1 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку.
Як відомо із загальнодоступних джерел, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних" від 09.07.2015 №452/БТ, виконавчою дирекцією Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №130 від 09.07.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк», яким було розпочато з 10 липня 2015 року процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (код ЄДРПОУ: 36964568, МФО:319111, місцезнаходження: вул. Леніна, 2В, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08130) з ринку, шляхом запровадження тимчасової адміністрації.
Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 10 липня 2015 року по 09 жовтня 2015 року.
08.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» на один місяць - по 09.11.2015 (включно).
На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 №769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з 10 листопада 2015 року по 09 листопада 2017 року включно з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєву Анну Миколаївну.
З аналізу наведених законодавчих положень та інформації щодо проведення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєва Анна Миколаївна, яка призначена виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з дня початку процедури ліквідації банку виконує функції керівника банку. Тобто, фактично уповноважена особа, в даному випадку, діє як виконавчий орган банку, а тому боржником у виконавчому провадженні ВП №53081659 є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєва Анна Миколаївна.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року по справі №810/1610/16 ухвалено зобов`язати саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів у розмірі 110449,35 грн. за договором строкового банківського вкладу №2-23006 від 09.07.2015.
Разом з тим, статтею 374 КАС України (в редакції на момент видачі судом виконавчого листа від 10.08.2016 року №810/1610/16) передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи наведене, у випадку, якщо позивач вважав, що виконавчий документ містив недоліки та/або помилки, він міг звернутися до суду у визначеному, законом порядку із відповідною заявою про виправлення помилки у виконавчому документі.
Проте, з матеріалів справи не вбачається, що позивач використав надане йому статтею 374 Кодексу адміністративного судочинства України право та звертався до суду із відповідною заявою, при цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, що і було зроблено державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
Що стосується тверджень представника позивача в судовому засіданні 04.07.2019 року стосовно того, що сума виконавчого збору є необґрунтованою, варто зазначити наступне.
Так, постановою про стягнення виконавчого збору від 14.02.2019 року у ВП №53081659 постановлено стягнути з боржника - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни виконавчий збір у розмірі 16 698, 00 грн.
Як зазначено вище, на переконання колегії суддів, уповноважена особа, в даному випадку, фактично діє як виконавчий орган банку.
Приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що а примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Відтак, відповідачем було правильно зазначено суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню з боржника - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни.
Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам позовної заяви та спростовані в рішенні суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»  - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Л.В.Бєлова    

                                                                                                    О.В.Епель 

Повний текст виготовлено 11 березня 2020 року.