ПОСТАНОВА 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
Справа № 9901/28/19
Провадження № 11-782заі19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О. Б., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л.,  Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2019 року (судді Шарапа В. М., Бевзенко В. М., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л., Стрелець Т. Г.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправними дій (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИЛА:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВККС, у якому з урахуванням уточнень просив:
- визнати протиправними дії (рішення) ВККС від 25 жовтня 2018 року щодо відмови ОСОБА_1 у допуску до складення кваліфікаційного іспиту в межах процедури добору на посаду судді місцевого суду, оголошеного ВККС 3 квітня 2017 року, за результатами відбіркового іспиту;
- зобов`язати ВККС вчинити дії щодо допуску ОСОБА_1 до кваліфікаційного іспиту та надати йому можливість скласти кваліфікаційний іспит у межах процедури добору на посаду судді місцевого суду, оголошеного ВККС 3 квітня 2017 року.
На обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана відмова відповідача є протиправною, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства та свідчить про те, що ВККС вийшла за межі наданих їй повноважень. 
Зокрема, позивач зазначає, що рішенням ВККС від 12 листопада 2012 року
№ 1598/пп-12 його визнано кандидатом на посаду судді вперше, який не склав іспит, та таким, що за результатами іспиту набрав 58,5 бала. У зв`язку з цим позивач вважає, що 12 листопада 2012 року набув право на повторне складення кваліфікаційного іспиту відповідно до чинного на той час Закону України від 7 липня 2010 року 
№ 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI). Наголошує, що за нормами чинного на цей час Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) ВККС завершує процедури кваліфікаційного оцінювання, розпочаті до набрання ним чинності, за правилами, які діяли на день початку такого кваліфікаційного оцінювання. ОСОБА_1 вказує, що на нього не поширюється обмеження щодо строків чинності результатів кваліфікаційного іспиту, оскільки ці результати не були затверджені. Посилається на порушення принципу правової визначеності з огляду на прийняте щодо нього відповідачем рішення про відмову в допуску до складення кваліфікаційного іспиту.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 11 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Відмовляючи у задоволенні позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що Комісія не допустила порушень норм права, відмовивши позивачу в допуску до складення кваліфікаційного іспиту як особі, яка має право бути допущеною до складення іспиту повторно, оскільки звернення позивача до Комісії із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту відбулося вже за межами строку дійсності результатів кваліфікаційного іспиту, складаного позивачем вперше у вересні 2012 року.
Не погодившись із рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду,  ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог.
Позивач вважає, що суд неповно розглянув його позовні вимоги та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для вирішення спору. Наголошує, що суд першої інстанції не дослідив неправомірне застосування Комісією щодо нього частини шостої статті 78 Закону № 1402-VIIІ.
У відзиві на апеляційну скаргу Комісія просить залишити її без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2019 року - без змін. Наводить доводи про те, що ВККС не допустила порушень норм права, ухваливши рішення про недопуск  ОСОБА_1 доскладення кваліфікаційного іспиту повторно, в межахдоборукандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного рішенням Комісії від 3 квітня 2017 року № 28/зп-17.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, аргументи відзиву представника ВККС та матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду переглянула оскаржуване судове рішення й не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати.
Як установив суд першої інстанції, 28 березня 2012 року ВККС своїм рішенням № 16/пп-12 оголосила про проведення добору кандидатів на посаду судді вперше з урахуванням прогнозованої кількості в 724 вакантні посади суддів у місцевих судах загальної юрисдикції. 
Рішенням ВККС від 12 листопада 2012 року визначено, що 60 балів є достатньою кількістю балів для визнання кандидатів на посаду судді вперше такими, які успішно склали кваліфікаційний іспит.
12 липня 2012 року рішенням ВККС № 1598/пп-12 затверджено результати кваліфікаційного іспиту, складеного 11, 19 та 20 вересня 2012 року під час процедури добору, оголошеного рішенням ВККС від 28 березня 2012 року № 16/пп-12, та визначено, що ОСОБА_1 набрав 58,5 бала, у зв`язку з чим його визнано таким, що не склав кваліфікаційний іспит.
3 квітня 2017 року Комісія рішенням № 28/зп-17 оголосила про проведення добору кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевого суду.
8 жовтня 2018 року на підставі рішення № 220/зп-18 Комісія оголосила  про складання кваліфікаційного іспиту в межах процедури добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного ВККС 3 квітня 2017 року.
19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Комісії із заявою про допуск його до повторного складення кваліфікаційного іспиту.
Розглянувши подані позивачем документи, Комісія дійшла висновку про відмову йому у допуску до складення кваліфікаційного повторного іспиту з огляду на те, що результати кваліфікаційного іспиту, складеного ним у вересні 2012 року, станом на день звернення (19 жовтня 2018 року) вже є недійсними, про що прийняла спірне рішення від 25 жовтня 2018 року № 520/дс-18.
Не погодившись із вказаним рішенням Комісії, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок призначення на посаду судді вперше (в редакції, чинній на час складання позивачем кваліфікаційного іспиту в межах оголошеного добору рішенням ВККС від 28 березня 2012 року №16/пп-12) був передбачений Законом № 2453-VI.
30 вересня 2016 року набрали чинності закони України від 2 червня 2016 року 
№ 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та 
№ 1402-VIII.
Таким чином, з 30 вересня 2016 року організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, порядок зайняття посади судді, вимоги до кандидатів на посаду судді, порядок проведення добору кандидатів на посаду судді (проходження особами, допущеними до добору, відбіркового іспиту, проведення ВККС щодо осіб спеціальної перевірки, проходження спеціальної підготовки та складання кваліфікаційного іспиту) визначені Законом № 1402-VIII.
Порядок добору та призначення на посаду судді визначено статтею 70 Закону 
№ 1402-VIII. Так, добір та призначення на посаду судді здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає такі стадії:
1) рішення ВККС про оголошення добору кандидатів на посаду судді з урахуванням прогнозованої кількості вакантних посад суддів;
2) розміщення ВККС на своєму офіційному веб-сайті оголошення про проведення добору кандидатів на посаду судді.
В оголошенні має бути зазначено кінцевий термін подання документів до ВККС, що не може бути меншим ніж 30 днів із дати розміщення оголошення, а також прогнозована кількість вакантних посад суддів на наступний рік;
3) подання особами, які виявили намір стати суддею, до ВККС відповідної заяви та документів, визначених статтею 71 цього Закону;
4) здійснення ВККС перевірки відповідності осіб, які звернулися із заявою для участі в доборі, установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді на основі поданих документів;
5) допуск ВККС осіб, які за результатами перевірки на час звернення відповідають установленим цим Законом вимогам до кандидата на посаду судді, до участі у доборі та складенні відбіркового іспиту;
6) складення особою, допущеною до участі у доборі, відбіркового іспиту;
7) встановлення ВККС результатів відбіркового іспиту та їх оприлюднення на офіційному веб-сайті ВККС;
8) проведення стосовно осіб, які успішно склали відбірковий іспит, спеціальної перевірки в порядку, визначеному законодавством про запобігання корупції, з урахуванням особливостей, визначених статтею 74 цього Закону;
9) проходження кандидатами, які успішно склали відбірковий іспит та пройшли спеціальну перевірку, спеціальної підготовки; отримання свідоцтва про проходження спеціальної підготовки;
10) складення кандидатами, які пройшли спеціальну підготовку, кваліфікаційного іспиту та встановлення його результатів;
11) зарахування ВККС кандидатів на посаду судді за результатами кваліфікаційного іспиту до резерву на заміщення вакантних посад судді, визначення їх рейтингу, оприлюднення списку кандидатів на посаду судді, включених до резерву та рейтингового списку, на офіційному веб-сайті ВККС;
12) оголошення ВККС відповідно до кількості вакантних посад судді у місцевих судах конкурсу на заміщення таких посад;
13) проведення ВККС конкурсу на заміщення вакантної посади судді на основі рейтингу кандидатів, які взяли участь у такому конкурсі, та внесення рекомендації Вищій раді правосуддя (надалі - ВРП) щодо призначення кандидата на посаду судді;
14) розгляд ВРП рекомендації ВККС та ухвалення рішення щодо кандидата на посаду судді;
15) видання указу Президента України про призначення на посаду судді - у разі внесення ВРП подання про призначення судді на посаду.
Відповідно до частини восьмої статті 78 Закону № 1402-VIII особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може бути допущена до складення такого іспиту повторно не раніше ніж через рік. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспитповторно, може бути допущена до наступного іспиту не раніш як через два роки.
Аналогічні за змістом положення були передбачені і в частині сьомій статті 70 Закону № 2453-VI.
Згідно з частиною п`ятою статті 78 Закону № 1402-VIII порядок складення кваліфікаційного іспиту, методика оцінювання кандидатів визначаються положенням, що затверджується ВККС.
Так, рішенням Комісії від 3 жовтня 2018 року № 211/зп-18 затверджено Положення про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді (зі змінами, внесеними рішенням ВККС від 8 жовтня 2018 року № 221/зп-18; далі - Положення).
Відповідно до підпункту 3 пункту 1, абзацу другого пункту 1 розділу III Положення до складення іспиту допускаються особи, які відповідно до Закону № 1402-VIII мають право бути допущеними до складення іспиту повторно.
Особою, яка відповідно до Закону № 1402-VIII має право бути допущеною до складення іспиту повторно, є особа, яка успішно пройшла спеціальну підготовку, відповідає вимогам до посади судді місцевого суду, однак не склала іспиту. Таку особу може бути допущено Комісією до складення іспиту повторно не раніше ніж через рік з дня затвердження його результатів та впродовж строку їх дійсності.
Частиною шостою статті 78 Закону № 1402-VIII визначено, що результати кваліфікаційного іспиту дійсні протягом трьох років з дня складення іспиту (вказана норма кореспондуються з частиною шостою статті 70 Закону № 2453-VI).
Відповідно до пункту 8 розділу I Положення оголошення про складення іспиту розміщується на офіційному веб-сайті Комісії не пізніш як за 20 календарних днів до його проведення. У повідомленні зазначається період проведення іспиту, а також вказується термін подання до Комісії документів особами, які відповідно до Закону № 1402-VIII мають право бути допущеними до складення іспиту повторно та наступного іспиту, для вирішення Комісією питання про допуск цих осіб до іспиту, а також термін подання до Комісії учасниками іспиту заяв про допуск до виконання практичного завдання за відповідними спеціалізаціями.
За правилами пункту 8 розділу ІІІ Положення повідомлення про дату, час і місце розгляду питання щодо допуску особи до складення іспиту розміщується на офіційному веб-сайті Комісії не пізніш як за десять днів до визначеної дати. Особа, стосовно якої розглядається питання щодо допуску до складення іспиту, має право брати участь у відповідному засіданні Комісії. Неявка особи на таке засідання не перешкоджає розгляду Комісією відповідного питання та ухвалення рішення, крім випадку, коли явка такої особи визнана обов`язковою.
Вищенаведені норми Закону № 1402-VIII та Положення дають підстави для висновку, що особи, які претендують бути допущеними до складення іспиту повторно, повинні відповідати певним вимогам, а саме: успішно пройти спеціальну підготовку; відповідати вимогам до посади судді місцевого суду; звернутися із заявою про допуск до складення кваліфікаційного повторного іспиту протягом трьох років з дня складення первинного іспиту.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 9901/930/18 (провадження № 11-531заі19), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав для відступу від нього.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Комісія, приймаючи спірне рішення, діяла в межах наданих законодавством повноважень.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. 
Міркування і твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд прийняв правильне й законне рішення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2019 року - без змін.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | О. Б. Прокопенко
Судді: | Н. О. Антонюк | В. С. Князєв
| С. В. Бакуліна | Л. М. Лобойко
| В. В. Британчук | Н. П. Лященко
| Ю. Л. Власов | Л. І. Рогач
| М. І. Гриців | О. М. Ситнік
| Д. А. Гудима | О. С. Ткачук
| Ж. М. Єленіна | В. Ю. Уркевич
| О. Р. Кібенко | О. Г. Яновська