ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2020 року	Львів	Справа № 140/2591/19 пров. № 857/12158/19	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                                    Кухтея Р.В.
суддів:                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.
з участю секретаря судового засідання:            Коваль Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Каленюк Ж.В., час ухвалення судового рішення 11 год 50 хв у м. Луцьку, час складання повного тексту судового рішення 15 жовтня 2019 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарас-Волинь» до Головного управління ДФС у Волинській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тарас-Волинь» (далі – ТзОВ «Тарас-Волинь», товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі – ГУ ДФС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач), якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області №0106015512 від 02.05.2019.
Позов мотивований тим, що товариством виконано усі вимоги чинного законодавства, яким визначено обов`язок щодо реєстрації податкових накладних (далі - ПН), проте, відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення проігноровані виключення, які містяться у ст.1201 Податкового кодексу України (далі – ПК України), в результаті чого протиправно застосовано штрафні санкції. Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ПН не підлягали наданню отримувачу (покупцю), тому жоден із контрагентів ТзОВ «Тарас-Волинь» не зазнав і не міг зазнати шкоди через не включення сум податку на додану вартість (далі – ПДВ) до податкового кредиту, при цьому, штраф має суто технічний та протиправний характер. Застосовуючи штрафні санкції до позивача, контролюючим органом проігноровано принципи презумпції правомірності платника податку та стабільності.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 позов було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ТзОВ «Тарас-Волинь» у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги надані позивачем докази, видані після перевірки, зокрема, ліцензію, яка не є предметом камеральної перевірки, податкову консультацію, які не могли були б досліджені під час камеральної перевірки, оскільки це виходило би за її межі. Крім того, реєстрацію ПН на податкове зобов`язання було здійснено з кодом « 13» (у зв`язку з використанням виробничих засобів не в господарській діяльності), наявність якого не є підставою для пільги щодо несвоєчасної реєстрації ПН у зв`язку із звільненням від оподаткування. При цьому, позивач не скористався правом виправити помилку у заголовній частині ПН шляхом складання розрахунку коригування. Скасовуючи оспорюване рішення, суд першої інстанції взяв лише до уваги основний вид діяльності позивача, звільнений від сплати ПДВ (медична практика), однак сам факт реєстрації визнає підприємство платником ПДВ, а також не взяв до уваги, що ТзОВ «Тарас-Волинь» має інші види діяльності, які не мають пільг щодо ПДВ та відображаються в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) платника. Порушення норм процесуального права полягало у недотриманні принципу змагальності, яке полягало в тому, що саме суб`єкт господарювання повинен спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Решетника О.Л., який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача Крючкова В.О., який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Тарас-Волинь» з питань своєчасності реєстрації ПН в ЄРПН, за результатами якої складено акт №7687/03-20-55-12/34572255  від 09.04.2019.
Перевіркою встановлено порушення товариством вимог п.201.10 ст.201 ПК України, зокрема, недотримання термінів реєстрації ПН в ЄРПН. Зокрема, в акті камеральної перевірки вказано, що ТзОВ «Тарас-Волинь» з порушенням граничного строку реєстрації (від 1 до 4 днів) зареєструвало такі ПН на загальну суму ПДВ 897538,58 грн : ПН №62 від 28.02.2018 зареєстрована 16.03.2018, кількість днів затримки - 1, ПН №50 від 30.04.2018 зареєстрована 16.05.2018, кількість днів затримки - 1, ПН №52 від 30.06.2018, зареєстрована 18.07.2018, кількість днів затримки - 3, ПН №43 від 31.10.2017, зареєстрована 17.11.2017, кількість днів затримки - 3, ПН №63 від 31.01.2017, зареєстрована 16.02.2017, кількість днів затримки - 1, ПН №52 від 31.03.2018, зареєстрована 19.04.2018, кількість днів затримки - 4, ПН №48 від 31.05.2018, зареєстрована 19.06.2018, кількість днів затримки - 4, ПН №41 від 31.07.2018, зареєстрована 17.08.2018, кількість днів затримки - 2, ПН №48 від 31.08.2018, зареєстрована 19.09.2018, кількість днів затримки - 4, ПН №43 від 30.11.2017, зареєстрована 18.12.2017, кількість днів затримки - 2, ПН №54 від 31.12.2017, зареєстрована 18.01.2018, кількість днів затримки – 3.
16.04.2019 товариство подало заперечення на акт камеральної перевірки, в якому просило врахувати, що основним і єдиним видом його діяльності є загальна медична практика та відповідно до п.п.197.1.5 п.197.1 ст.197 ПК України операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами, що мають ліцензію на постачання таких послуг, звільнені від оподаткування. У запереченні вказувалось про те, що товариством здійснено реєстрацію умовних ПН на податкове зобов`язання з кодом « 09» - постачання для операцій, які звільнені від ПДВ; в рядку «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю)» є відповідна помітка. Однак через технічні причини в ПН помилково зазначено код « 13», замість коду « 09», при цьому усі товари і послуги, на які виписані умовні ПН, були використані в його господарській діяльності.
За результатами розгляду заперечення, листом ГУ ДФС у Волинській області №14126/10/03-20-55-12-08 від 25.04.2019 висновки акта перевірки були залишені без змін.
За наслідками перевірки, 02.05.2019 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення №0106015512, яким позивачу за порушення на 15 і менше календарних днів граничних термінів реєстрації в ЄРПН, визначених ст.201 ПК України, ПН на суму ПДВ 897538,58 грн застосовано штраф в розмірі 10% на суму 89753,87 грн.
20.05.2019 ТзОВ «Тарас-Волинь» оскаржило вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.
За результатами розгляду скарги позивача №90 від 20.05.2019, рішення ГУ ДФС у Волинській області №0106015512 від 02.05.2019 було залишене без змін.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції при вирішенні спору застосував до спірних правовідносин Порядок заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 (далі – Порядок №1307) та вказав, що з урахуванням його положень, помилка у визначенні типу причини, з якої ПН не видається отримувачу, не завадила контролюючому органу ідентифікувати постачання за іншими відомостями ПН, які вказують на те, що операції звільнені від оподаткування, що в свою чергу є умовою, яка виключає можливість застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію зведених ПН. Суд також погодився з доводами позивача, що відомості, які зазначаються у верхній лівій частині ПН (графа «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» помітка «Х» та тип причини) не належить до переліку обов`язкових реквізитів, визначених у п.201.1 ст.201 ПК України, а зміст операції та її оподаткування визначаються з інших розділів ПН. 
Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками ПДВ електронними документами.
Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування (далі – ПНРК) до податкових накладних у ЄРПН здійснюється відповідно до Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246).
Згідно п.п. «а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше : а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти ПН, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
ПН, які не надаються покупцю, а також ПН, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.
Датою та часом надання ПНРК в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така ПН вважається зареєстрованою в ЄРПН.
Реєстрація ПНРК до ПН у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків : для ПНРК до ПН, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для ПНРК до ПН, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до ПН, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до ПН отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно п.1201.1 ст.1201 ПК України, порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації ПН, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких ПН в ЄРПН, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників ПДВ, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПНРК - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПНРК - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, 30 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПНРК - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів, 40 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПНРК - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
У випадку встановлення факту вчинення платником податку порушення граничного терміну реєстрації ПН контролюючий орган відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України (визначає підстави, порядок оформлення та вручення податкового повідомлення-рішення) та положень п.2 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі – Порядок №1204), складає податкове повідомлення-рішення за формою «Н» - за порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації ПНРК до ПН в ЄРПН, встановлених ст.201 ПК України (додаток 13 до зазначеного Порядку).
В ході розгляду справи встановлено, що позивач визнає факт несвоєчасної реєстрації ПН, проте, наголошує на тому, що вказані ПН були складені відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України та не підлягають наданню отримувачу (покупцю).
Пунктом п.1201.1 ст.1201 ПК України передбачено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх ПНРК до таких ПН в ЄРПН. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Системний аналіз ст.201, п.1201.1 ст.1201 ПК України, дає підстави дійти висновку, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації ПН в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.1201.1 ст.1201 ПК України необхідна наявність двох обов`язкових умов, зокрема, ПН не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Колегія суддів зазначає, що Порядком №1307 визначено детальний перелік ПН, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки ПН, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ та операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання ПН продавцю.
Пунктом 8 Порядку №1307 передбачено, що при складанні ПН, особливості заповнення яких викладені в п.п.10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини : 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для ПН, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання.
Пунктом 11 Порядку №1307 передбачено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України, платник податку складає окремі зведені ПН за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися : 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені ПН складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної ПН у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки : 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п.199.1 ст.199 ПК України; 3 - у разі складання зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у п.15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.
У зведених ПН, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН « 600000000000», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).
У такому самому порядку складається ПН у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 с.198 та п.199.1 ст.199 ПК України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) у межах балансу платника податку для невиробничого використання; використання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, які не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування; використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України (для виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), не в господарській діяльності; визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.
Отже, положеннями Порядку №1307 визначено детальний перелік ПН, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки ПН, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ та операції, які звільнені від оподаткування ПДВ, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання ПН продавцю.
Із системного аналізу положень ст.201, п.1201.1 ст.1201 ПК України, Порядку №1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) можна дійти висновку, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації ПН в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.1201.1 ст.1201 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових умов, зокрема, ПН не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №816/1488/17, від 11.12.2018 по справі № 807/68/18.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З наявних у матеріалах справи ПН №62 від 28.02.2018, №50 від 30.04.2018, №52 від 30.06.2018, №43 від 30.11.2017, №63 від 31.01.2017, №52 від 31.03.2018, №48 від 31.05.2018, №41 від 31.07.2018, №48 від 31.08.2018, №43 від 31.10.2017, №54 від 31.12.2017 встановлено, що у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» (зазначається відповідний тип причини) наявна позначка «Х» та зазначено тип причини « 13» - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.16 Порядку №1307, таблична частина податкової накладної складається з двох розділів : А і Б.
Відповідно у графі 8 розділу Б зазначається код ставки, яка допоможе розпізнати, як оподатковуються товари/послуги.
Згідно п.16 Порядку №1307, до розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг, зокрема, до графи 8 - код ставки ПДВ, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
У графі 8 зазначається код ставки : 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
До графи 9 - код пільги.
Графа 9 заповнюється у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, звільнених від оподаткування ПДВ.
У графі 9 зазначається код відповідної пільги з ПДВ згідно з Довідниками податкових пільг (Довідник податкових пільг, що є втратами доходів бюджету, або Довідник інших податкових пільг), які затверджені ДФС станом на дату складання ПН.
У разі здійснення пільгових операцій, які не внесені до вказаних довідників (у зв`язку із запровадженням нової пільги) станом на дату складання податкової накладної, у графі 9 проставляється умовний код « 99999999», а у відведеному полі зазначаються відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи ПК України та/або міжнародного договору (угоди), якими передбачено звільнення від оподаткування.
До графи 10 - обсяг постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ.
У графі 10 зведених ПН, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, вказується вартість (частина вартості) товару/послуги, необоротного активу, на яку нараховується податок відповідно до п.198.5 ст.198 та п.199.1 ст.199 ПК України, згідно з основною ставкою податку та ставкою податку 7 відсотків, які застосовуються при нарахуванні податкових зобов`язань.
З аналізу ПН, які є предметом дослідження у даній справі, встановлено, що позивачем у рядку ІІ розділу А відображено загальну суму ПДВ за основною ставкою, у рядку V відображено обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20), однак рядки VII-IX розділу А не заповнені.
Згідно абз.8-10 п.п.10 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №130 від 31.12.2015, до розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така ПН, а саме у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ; у рядках II-IV зазначаються суми ПДВ, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI.
Абзацом 7 п.п.10 п.16 цього Порядку передбачено, що у клітинках ПН, які не підлягають заповненню, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.
Отже, заповнюючи графи I-VI Розділу А податкових накладних, позивач задекларував, що його операції, у тому числі з медичних послуг, оподатковуються ПДВ. Тому в межах камеральної перевірки відповідач діяв добросовісно та не допустив порушень щодо встановлення відповідальності для позивача за допущене порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Крім того, суд звертає увагу на те, що у лівому верхньому куті ПН у графі «Зведена податкова накладна» відсутній визначений Порядком №1307 код причини « 1», який проставляється у разі складання зведеної ПН при нарахуванні податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України (так звані компенсуючи ПН, які зокрема переходять у невиробничу чи негосподарську /діяльність), а стоїть відмітка «Х».
Таким чином, позивачем не виконано вимоги п.1201.1 ст.1201 ПК України, стосовно наявності двох обов`язкових складових, зокрема, ПН не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Отже, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що ПН складені для операцій, які не звільнені від оподаткування.
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що висновки акту камеральної перевірки позивача є правомірними, а відтак оспорюване рішення прийняте у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Згідно ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року по справі №140/2591/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарас-Волинь» до Головного управління ДФС у Волинській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 12.03.2020.