ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 березня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №2-3435/10 
Номер провадження 22-ц/816/815/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
учасники справи:
боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
стягувач - Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ»
заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго Пром»,  
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження  апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 -  адвоката Собини Павла Миколайовича
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2020 року у справі за заявою боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у складі судді Грищенко О.В., постановлену у м. Суми, повне судове рішення складено 21 січня 2020 року,
                                                                   
                                                в с т а н о в и в:

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-3435/10, виданий Зарічним районним судом м. Суми 26 листопада 2010 року на виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2010 року, за яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 198683 грн 74 коп боргу та 1820 грн судових витрат, а всього 200503 грн 74 коп.
Заява мотивована тим, що виконавчий лист № 2-3435/10 від 26 листопада 2011 року міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2-3435/10 у відділі ДВС не перебуває, цей виконавчий лист не підлягає виконанню. 
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2020 року у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. 
В апеляційній скарзі  представник  ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-3435/10, виданий Зарічний районним судом м. Суми 26 листопада 2011 року на виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував строк пред`являння виконавчого документа до примусового виконання та безпідставно зробив припущення про можливість поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, однак відповідачем таке клопотання не заявлялося. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Карго Пром» просить розглянути справу без участі його представника, відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обгрунтовану.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М. подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з не проведенням Конотопським міськрайонним судом Сумської області судових засідань у режимі відеоконференції у зв`язку з впровадженням карантину, у задоволенні якого необхідно відмовити, оскільки наведені ним підстави неявки не є поважними. Представник не позбавлений був можливості з`явитися до суду апеляційної інстанції і дати пояснення, проте таким правом він не скористався. Слід зазначити, що апеляційна скарга представника боржника є вичерпною, не потребує з`ясуваня додаткових обставин у справі. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2010 року у справі № 2-3435/10 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 198683 грн 74 коп боргу та 1820 грн судових витрат, а всього 200503 грн 74 коп (т.1, а.с. 46).
За заявою стягувача ПАТ «Банк Форум» на виконання вказаного рішення Зарічним районним судом м. Суми 23 грудня 2010 року було видано відповідні виконавчі листи у справі № 2-3435/10 (т.1, а.с. 72, 76, 77, 78, 79). 
За повідомленнями Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 10 травня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-3435/10 на виконанні відділу не перебуває (т.1, а.с. 153-156).
ОСОБА_1 підтвердив суду першої інстанції, що рішення суду не виконано, виконавчий лист на цей час на виконанні у ВДВС не перебуває.
Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
При цьому, пред`явлення до виконання виконавчих листів вже після закінчення строку їх пред`явлення, не може бути безумовною підставою для їх скасування, оскільки згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (аналогічні положення містяться й у  ст. 433 ЦПК України). У разі відсутності підстав для поновлення, однак пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском строку для його пред`явлення, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, що робить недоцільним визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою ст. 18 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, № 60750/00, § 43).
Таким чином, судом першої інстанції враховано, що судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України та за наявності причин, що призвели до пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, які можуть бути визнані поважними, і відповідно, наведене не буде підставою для визнання їх таким, що не підлягають виконанню, чи наявні інші причини для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України.
За таких обставин, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що не пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на виконання заочного рішення по справі № 2-3435/10, яке набрало законної сили 23 листопада 2010 року, було видано стягувачу чотири виконавчі листи (відносно чотирьох боржників у справі), зі строком пред`явлення до виконання до 23 листопада 2013 року, у подальшому два з яких перебували на виконанні ВДВС до 29 травня 2015 року.  За повідомленнями Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 10 травня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-3435/10 на виконанні відділу не перебуває (т.1, а.с. 72, 76, 77, 78, 79, 154, 156), що може свідчити про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у порядку ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. 1999 р.), аналогічна норма міститься у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року.
За встановлених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд   

                                                           постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Собини Павла Миколайовича залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий -                                                                                         О.Ю. Кононенко

Судді:                                                                                                        В.І. Криворотенко

                                                                                                                  О.І. Собина