ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4715/20 Справа № 201/1935/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
                        ОСОБА_1 , 
на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прийдак Юрій Миколайович, Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпро відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Індустріальний районний у місті Дніпро відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Індустріальний районний відділ у місті Дніпро Головного управління державної міграційної юстиції України в Дніпропетровській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - 
ВСТАНОВИЛА: 

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем /а.с.1-2/.
В обґрунтування заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилась спадщина на майно і для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно необхідно встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, а також факту помилки у свідоцтві про одруження матері заявника ОСОБА_3 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ). 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі/а.с.10/. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження посилаючись порушення норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які він посилається у своїй заяві /а.с.13-14/.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
       Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
       Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
       Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
       Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
       Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд, відмовляючи у відкритті провадження, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, так як встановлення факту за заявою ОСОБА_1 безпосередньо пов`язано з виникненням у заявника права на отримання та оформлення спадщини, після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме виникнення такого права передбачає спір, який має бути розглянутий в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлого, доводи апеляційної скарги про те, що ніякого спору про право заявником не підіймалось, висновку місцевого суду не спростовують.
       Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                        Е.Л. Демченко         
                                                                               М.О. Макаров