Ухвала
 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 201/11767/18
провадження № 61-4947ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Соборна районна в м. Дніпрі рада управління-служба в справах дітей, Виконавчий комітет Соборної районної в м. Дніпрі ради, Виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми, їх вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні його з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,                ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши наступні способи його участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними таким чином: кожного вівторка з 18.00 год. до 09.00 год. середи без присутності матері дітей та третіх осіб зі сторони матері; кожного четверга з 18.00 год. до 09.00 год. середи без присутності матері дітей та третіх осіб зі сторони матері; кожної першої та третьої суботи щомісяця з 09.00 год. до 20.00 год. неділі без присутності матері дітей та третіх осіб зі сторони матері.
 
Жовтневий районний суд Дніпропетровської області рішенням від 13 листопада            2019 року позов задовольнив частково. Усунув перешкоди для ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 у спілкуванні його, як батька, з їх малолітніми дітьми: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином               ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язав                     ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в його спілкуванні з дітьми, шляхом визначення наступного способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної суботи місяця з 09.00 год. до 13.00 год. за місцем мешкання дітей у присутності матері цих дітей та кожної першої та третьої неділі місяця з 11.00 год. до 17.00 год. в присутності матері цих дітей. В решті позову відмовив.
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 19 лютого 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13листопада 2019 року в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей змінив. Визначив наступний спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином: кожного вівторка з 18.00 год. до 09.00 год. середи без присутності матері дітей та третіх осіб зі сторони матері; кожної першої та третьої суботи місяця з 09.00 год. до 20.00 год. неділі без присутності матері дітей та третіх осіб зі сторони матері.
 
10 березня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська                 від 13 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                     від 19 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення. 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі заявник зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України -  неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, коли відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Також, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме суди не дослідили зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилили клопотання про призначення судової психологічної експертизи для встановлення обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі посилаючись на те, щовиконання оскаржуваного судового рішення призведе не тільки до порушення її прав та інтересів як матері, а й до порушення прав малолітніх дітей, яким виповнилося лише 7 та 3 роки, оскільки вони одразу будуть піддані психо-травматичній ситуації, яка склалася на теперішній час, а також може призвести до заподіяння більш тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 їй, яке відбувалося не одноразово, що підтверджується висновками лікаря-невролога від 05 жовтня 2018 року, від 29 жовтня 2018 року,               від 07 грудня 2018 року, від 16 січня 2019 року,  від 01 квітня 2019 року, від 05 червня 2019 року та від 25 вересня 2019 року, особистими поясненнями лікаря-невролога ОСОБА_5 у судовому засіданні в якості свідка, висновком спеціаліста судово-медичного експерта від 18 серпня 2016 року № 3176, випискою з медичної карти              від 23 березня 2017 року № 130, висновком спеціаліста судово-медичного експерта від 12 вересня 2018 року № 2804, на підставі якого 28 вересня 2018 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12018040650002421 за правовою кваліфікацією - частини першої статті 125 КК України, а також, висновком експерта від 11 жовтня 2018 року № 3207е та відповіддю Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 10 грудня 2018 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Враховуючи, що заявником не наведено переконливого обґрунтування на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада            2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.
 
Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 201/11767/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Соборна районна в м. Дніпрі рада управління-служба в справах дітей, Виконавчий комітет Соборної районної в м. Дніпрі ради, Виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми, їх вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року. 
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
                                                 	В. П. Курило