ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 травня 2020 року           справа №200/11906/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,  розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу  Міністерства оборони України  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р. (у повному обсязі складено та підписано 12 грудня 2019 року у м. Слов`янськ)  у справі  № 200/11906/19-а (головуючий І інстанції суддя Голубова Л.Б.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Міністерства оборони України,  третя особа -      ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправним рішення, скасування пункту 3 протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,
                                                 ВСТАНОВИВ:

 07.10.2019 року позивач звернувся до суду з  позовною заявою, в якій просив  визнати протиправним рішення у формі пункту 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року;  скасувати пункту 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року; зобов`язати повторно розглянути заяву про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975  з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 3-7). 
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі  № 200/11906/19-а позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Скасовано пункт 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 (а.с. 153-158).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким  відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 203-206).
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що,  оскільки позивачу первинно встановлено III групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з 01.11.2013 року, то при вирішенні питання щодо наявності права і щодо порядку виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватись законодавством, що діяло на день первинного встановлення йому інвалідності, а саме Законом № 499 від 28.05.2008 року.
Повторний огляд особи та підтвердження групи інвалідності у даному випадку не є моментом виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги.
Крім того, оскільки III група інвалідності первинно була встановлена позивачу в 2013 році, тобто більше ніж через 3 місяці після звільнення у 1989 році зі строкової служби, то право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача відсутнє. Зазначене узгоджується з п. 6 ст. 16 Закону.
Так як позивачем в порушення п. 3 Порядку № 499 не була надана до уповноваженого органу довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності, то можливість визначити розмір одноразової грошової допомоги у відсотках десятирічного грошового забезпечення для її призначення позивачу у Міністерства оборони України з самого початку була відсутньою.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Крім того, представником позивача надано клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Суд відмовляє у зазначеному клопотанні, оскільки ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року вже було поновлено апелянту строк звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.
19.05.2020 року надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутністю позивача і його представника. Представник відповідач також надав клопотання про проведення судового засідання без його участі.
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1  (а.с. 71-72).
ОСОБА_1 у період з 08.06.1988 року по 16.12.1988 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідками Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату від 17.10.2013 року № 412 та від 21.04.2016 року № 88 (а.с. 16, 111).
18.11.2013 року під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 з 01.11.2013 року встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.12.2014 року, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 18.11.2013 року серії 10 ААВ № 495887 (а.с. 10).
20.11.2014 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з тих же підстав підтверджено ІІІ групу інвалідності до 01.12.2016 року, що засвідчує довідка до акта огляду МСЕК від 20.11.2014 року серії 10 ААВ № 496571 (а.с. 11).
18.01.2017 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з 01.11.2016 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.02.2019 року,  що зазначено у довідці до акта огляду МСЕК від 18.01.2017 року серії АВ № 0602663 (а.с. 12).
19.12.2017 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з 15.12.2017 року встановлено І «Б» групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.01.2020 року,  про що вказано у  довідці  до акта огляду МСЕК від 19.12.2017 року серії АВ № 0702753 (а.с. 13).
За посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.05.1996 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 9).
Зі змісту посвідчення від 20.12.2017 року серії НОМЕР_3 , яке дійсне до 01.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 8).
Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Міністерства оборони України № 524 від 06.03.2013 року підтверджено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія та захворювання, «так», пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії (а.с. 14).
У заключній частини акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 24 від 09.01.2013 року, складеного судово-медичним експертом Бельченко В.Е., визначено, що при обстеженні ОСОБА_1 було виявлено рубці в лівій надбрівній області, а також на 1 см. вперед від передньої стінки лівого слухового проходу, які утворилися на місці загоївшись ран, мають багаторічну давність, можливо внаслідок осколочних поранень за обставин та в термін, що вказаний обстеженим (1988 рік) (а.с. 15).
21 квітня 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та копіями необхідних документів про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, яке пов`язане з виконанням військової служби в Демократичній Республіці Афганістан відповідно до п. 4, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які в подальшому були направленні останнім до Міністерства оборони України (а.с. 108, 129).
У зв`язку з неотриманням відповіді від Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 на заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, представник позивача звернувся до Міністерства оборони України з запитом щодо призначення одноразової грошової допомоги.
Представником відповідача отримано відповідь Міністерства оборони України № 0290/257(3)/215 від 13.08.2019 року, до якої було надано витяг п. 3 з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03 червня 2016 року, яким документи позивача направлено на доопрацювання (а.с. 17-18).
При вирішенні  справи  суд виходить з наступного.
За змістом статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин.
Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
За унормуванням пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
На день звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діяв Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.
За приписами пункту 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві  обумовлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Правилами пункту 15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві встановлено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
На виконання наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» Міноборони створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
У відповідності до пункту 2 наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що в силу положень наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міноборони приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).
Проте, всупереч приписам Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві Міністерство оборони України не прийняло передбаченого рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
Повернення ж документів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача до Донецького обласного військового комісаріату без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року № 296/9364/16-а, від 10 квітня 2018 року № 822/6069/15, від 25 вересня 2018 року у справі № 741/982/16, від 17липня 2019 року № 760/12226/16-а, від 07 серпня 2019 року № 747/678/16-а, 23 квітня 2019 року № 825/743/16.
Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з неприйняттям Міністерством оборони України після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, однак з врахуванням п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України про що вірно зазначено судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Посилання апелянта на застосування до спірних відносин постанови Верховного Суду у справі № 750/5074/17 від 26.06.2018 року є неприйнятним, оскільки предмет спору у даних справах не є тотожним, так як у наведених апелянтом рішеннях Верховного Суду Міністерством оборони України вже було прийнято рішення про відмову у  призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Враховуючи  наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  щодо задоволення позовних вимог.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 
  
                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Міністерства оборони України  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р.   - залишити без задоволення.
Рішення    Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р. у справі  № 200/11906/19-а   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.  
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повне судове рішення складено 20 травня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                         Г.М. Міронова                                                                                                                                         
Судді                                                                                                Т.Г. Арабей
                                                                                                         І.В. Геращенко