Справа № 161/1847/20  Провадження №33/802/280/20 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Денісов В.П., перевіривши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.5 ст.38 КУпАП.
За скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн судового збору.
Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11 грудня 2019 року о 18 год 15 хв за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21102, державний номер НОМЕР_1 , під час руху був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автобусом Богдан, НОМЕР_2 , який зупинився попереду на червоний сигнал світлофора на регульованому перехресті вулиць Шевченка-Ковельська у м. Луцьку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир автомобіля ВАЗ-21102 ОСОБА_3 - шкоду у вигляді легких тілесних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , за тих самих обставин та в той самий час, керував транспортним засобом ВАЗ-21102, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 27.03.2020 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді в частині визнання його визнання винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, скасувати та закрити провадження. Вважає, що постанова судді є незаконною і необґрунтованою. Просить врахувати, що суд, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, не повідомив його про час та місце розгляду справи, чим порушив його право на захист. Також зазначає, що постановою старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 19.12.2019 закрито кримінальне провадження щодо нього по факту ДТП, а справа за протоколами про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, надійшла в суд 04.02.2019, тобто, на його думку, після закінчення строків, передбачених ч.5 ст.38 КУпАП. З урахуванням закінчення строків притягнення його до відповідальності за обома статтями КУпАП, вважає, що місцевий суд безпідставно наклав на нього стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, вказує, що участі у розгляді справи він не брав, а копію оскаржуваної постанови він отримав у канцелярії суду лише 18.03.2020. Дані обставини, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску цього строку. 
Перед початком розгляду справи, 08.05.2020 ОСОБА_1 подав до апеляційного суду письмову заяву, у якій зазначає, що підтримує свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. 
Вивчивши подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 , клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у ній та матеріали справи, доходжу висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Доводи  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді від 27.02.2020, який ним пропущений із поважних причин, є безпідставними.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Не заслуговують на увагу доводи  ОСОБА_1  в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не повідомляв його належним чином про час та місце розгляду справи, тому судової повістки він не отримував.
Як убачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1  в обох протоколах про адміністративне правопорушення (за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП) був повідомлений, що розгляд справи щодо нього відбудеться у Луцькому міськрайонному суді Волинської області, про що свідчать власноручні підписи  ОСОБА_1  (а.с.1, 2).
При цьому, у зазначених протоколах  ОСОБА_1  повідомив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також поставив підписи у відповідних графах протоколів, що внесені щодо нього дані - правильні (а.с.1, 2).
Після надходження справи до Луцького міськрайонного суду 04.02.2020,  ОСОБА_1  завчасно - 12.02.2020 надіслано судову повістку про час та місце розгляду справи на вищевказану адресу проживання  ОСОБА_1 , яку той зазначив у протоколах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, судову повістку про час та місце розгляду справи вручено ОСОБА_1 , а час вручення згідно з штриховим ідентифікатором № 4301643624677, який відслідковується на офіційному сайті "Укрпошта", є 24.02.2020, тобто повідомлено ОСОБА_1 за три доби до розгляду справи щодо нього, як це передбачено вимогами ч.1 ст. 277-2 КУпАП (а.с.23). 
З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вжито усіх заходів для повідомлення про час та місце розгляду справи  ОСОБА_1 , останній не виявив бажання брати участь у розгляді справи, а тому суд з урахуванням положень ст.268 КУпАП правильно розглянув справу без його участі, оскільки той був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Копію оскаржуваної постанови після розгляду справи надіслано судом ОСОБА_1 , що стверджується супровідним листом від 05.03.2020 № 161/1847/20/11429/2020 (а.с.26). 
Незважаючи на те, що оскаржувана постанова ухвалена 27.02.2020, і вступила в законну силу,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу на цю постанову лише 27.03.2020, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився з урахуванням святкового дня 10.03.2020.
Посилання  ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, на те, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав 18.03.2020 не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання, на що посилається у своєму клопотанні апелянт ОСОБА_1 .
Жодних поважних причин пропуску строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 не навів та до апеляційної скарги не долучив.
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. 
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана  ОСОБА_1 з пропуском, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження постанови, поважні причини для поновлення якого відсутні, тому необхідно відмовити в поновленні цього строку  ОСОБА_1  та повернути йому апеляційну скаргу.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити  ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 щодо нього.
Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту ОСОБА_1 .
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                         В.П. Денісов