Ухвала
Іменем України
19 травня 2020 року
м. Київ
справа № 635/8123/19
провадження № 51-2352 ска 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_4 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року стосовно нього, 
встановив:
Постановою Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок з конфіскацією вогнепальної рушниці марки ІЖ-27 № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 . 
Постановою Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року  апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року 2019 року – залишено без змін.
ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень. Разом із поданою касаційною скаргою, до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_5  про поновлення строку на касаційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Цей принцип закріплений у ст. 8 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду. При цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Крім того, Верховний Суд зазначає, що оскільки вказані судові рішення не є предметом касаційного оскарження, то у касаційного суду відсутні підстави для розгляду заяви ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувана постанова до цього переліку не входить.
Таким чином, виходячи з положень ст. 294 КУпАП та ст. 424 КПК України оскаржувана постанова не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою    ОСОБА_4 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року стосовно нього відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                               ОСОБА_3