УХВАЛА

16 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/2360/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В. 

розглянувши заяву адвоката Леськова Валерія Петровича (далі - адвокат Леськов В.П., заявник), що діє від імені відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" (далі - ТОВ "Офіс сервіс люкс")
про відвід судді  Малашенкової Т.М. 

у справі № 910/2360/19
за касаційною скаргою Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019
за позовом Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"
до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс";
ТОВ "Офіс сервіс люкс";
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед";
Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичука Ігоря Анатолійовича,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання договорів недійсними, визнання недійсним та скасування рішення, скасування запису про проведення державної реєстрації, 

ВСТАНОВИВ:
Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"  16.01.2020 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного  апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/2360/19, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 про забезпечення позову у справі № 910/2360/19 залишити в силі.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/2360/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Малашенкова Т.М., суддя - Бенедисюк І.М., суддя - Колос І.Б., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 17.02.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 910/2360/19 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 910/2360/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Від адвоката Леськова В.П., що діє в інтересах ТОВ "Офіс сервіс люкс" 11.03.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява про відвід судді Малашенкової Т.М. (головуючої) у справі № 910/2360/19. 
Заяву про відвід мотивовано тим, що: суддя Малашенкова Т.М. не може приймати участь в розгляді касаційної скарги і підлягає відводу згідно з приписів пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки є сумнів у її неупередженості та об`єктивності, адже головуючий у справі, перебувала у трудових відносинах зі стороною цієї справи, а саме, відповідно до офіційних відомостей із інтернет-сайту Вищої ради правосуддя Малашенкова Т.М. протягом 2003-2005 працювала старшим викладачем кафедри цивільно-правових дисциплін факультету правознавства та міжнародних зав`язків Відкритого міжнародного університету розвитку людини "Україна", який є позивачем у справі №910/2360/19. Крім того, трудова справа викладача Малашенкової Т.М. досі зберігається у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини "Україна", а також керівництво позивача на своїй офіційній сторінці у соціальній мережі Фейсбук радо вітало свого викладача Малашенкову Т.М. із зайняттям високої посади судді Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Малашенкової Т.М. - головуючого, Бенедисюка І.М., Колос І.Б. від 12.03.2020 визнано доводи, викладені в заяві адвоката Леськова Валерія Петровича, що діє від імені відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" про відвід судді Малашенкової Т.М. (головуючий суддя) у справі №910/2360/19, необґрунтованими, передано касаційну скаргу разом з матеріалами оскарження ухвали у справі №910/2360/19 та заяву про відвід на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Малашенкової Т.М.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про відвід у справі №910/2360/19 визначено суддю Верховного Суду Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2020.
Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.
Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).
Наявність безсторонності для цілей пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).
Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.
Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Заявляючи відвід на підставі пунктів 3 та 5 частини 1 статті 35 ГПК України, адвокат Леськов В.   П. зазначив, що суддя Малашенкова    Т. М. з 2003 по 2005 перебувала у трудових відносинах зі стороною по справі - Відкритим міжнародним університетом розвитку людини "Україна", а саме, працювала старшим викладачем кафедри цивільно - правових дисциплін факультету правознавства та міжнародних зв`язків. Даний факт, на думку заявника, породжує сумніви щодо відсутності "безсторонності" судді. До заяви про відвід додані скриншоти з сайту Вищої ради правосуддя, сторінки з мережі "Facebook" та копію ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2018 у справі №    2/759/3250/18. 
Розглянувши зазначену заяву та виходячи із обставин зазначених в ухвалі від 12.03.2020 про визнання необґрунтованими доводів викладених адвокатом Леськовим       В.П. в заяві про відвід судді Малашенковій Т.М., Суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Заява про відвід не містить обґрунтування та доказів на підтвердження того, що суддя Малашенкова Т.М. має приватний інтерес, що пов`язаний з результатами вирішення цієї справи.
Доводи, викладені в заяві про відвід, відносно питання пов`язаного з попередньою роботою суддею Малашенкової     Т.Б. викладачем у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини "Україна" та зберіганням трудової справи викладача та відомостей про нарахування зарплати в спірній будівлі, як такі не можуть слугувати підставою для відводу у розумінні положень статті 35 ГПК України. Інформація, розміщена у соціальній мережі "Facebook", не може бути взята до уваги, оскільки соціальна мережа не є джерелом фактичних перевірених обставин та відповідно не може бути документальним підтвердженням фактів, викладених у заяві про відвід.
Посилання заявника на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2018 у справі №     2/759/3250/18, у якій суддею було визнано обґрунтованим заявлений їй відвід не може бути взято до уваги, оскільки обґрунтованість заяви про відвід визначається суддею в конкретній справі в залежності від обставин на які посилається заявник як на підставу відводу, а у випадку якщо відвід пов`язаний із попереднім місцем роботи судді, з урахуванням часу який минув з моменту відповідних подій, які на думку заявника, слугують підставою для упередженості судді, особливості його попередньої роботи в установі, а також виконання в минулому адміністративних, консультаційних чи керівних функцій тощо. 
Заявником не доведено, що обставини наведені в заяві про відвід судді можуть вплинути на неупередженість або об`єктивність судді Малашенкової     Т.     М. під час розгляду справи.
Касаційний господарський суд, з урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, вважає, що заява про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі № 910/2360/19 не містить посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим Суд не вбачає підстав для задоволення відповідної заяви про відвід Малашенкової Т.М. від розгляду справи № 910/2360/19.
На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 36, 38, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви адвоката Леськова Валерія Петровича, що діє від імені відповідача ТОВ "Офіс сервіс люкс" про відвід судді Малашенкової Т.М. від розгляду у справі № 910/2360/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                   О.В. Васьковський