Ухвала
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 153/1327/18
 
провадження № 61-18896св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватно-орендне підприємство «Рідний край»,
третя особа - Відділ державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 травня 2019 року у складі судді Гаврилюк Т. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Денишенко Т. О., Оніщука В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:

 

1. Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватно-орендного підприємства (далі - ПОП) «Рідний край», третя особа - Відділ державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації (далі- РДА) Вінницької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.
 
Позовна заява мотивована тим, що він після смерті матері ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку, кадастровий номер 0525686600:07:004:0030 розміром 3,2772 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області та належала його матері на підставі державного акту серії ЯЖ № 380419             від 25 вересня 2008 року. 
 
Зазначав, що між його матір`ю та ПОП «Рідний край» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, а тому, в середині серпня 2018 року він звернувся до відповідача з питанням про те, коли закінчується дія  укладеного договору земельної ділянки, оскільки бажав самостійно її обробляти.
Працівник ПОП «Рідний край» повідомив, що між ПОП «Рідний край» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки № 368                       від 15 грудня 2014 року, надав його копію та витяг з державного реєстру прав про реєстрацію речових прав. 
 
Позивач стверджував, що договір оренди земельної ділянки та акт прийому-передачі він не підписував, нікого на такі дії не уповноважував, в якості правовстановлюючого документу на земельну ділянку у договорі вказано державний акт ЯЖ № 379575 від 01 лютого 2008 року замість свідоцтва про право на спадщину та неправильно вказано кадастровий номер ділянки. 
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 368 від 15 грудня 2014 року, який укладений на 15 років від (його імені) - ОСОБА_1 з ПОП «Рідний край»; скасувати державну реєстрацію речового права, а саме договору оренди земельної ділянки б/н від 15 грудня 2014 року, який укладений строком на 15 років від його імені - ОСОБА_1 з ПОП «Рідний край»; стягнути із відповідача на його користь судові витрати, а також всі інші витрати, які будуть ним понесені в ході розгляду даної справи, а також стягнути витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме на проведення судової почеркознавчої експертизи, орієнтовна вартість становить біля 6 000 гривень.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Ямпільського районного суду від 30 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний договір оренди земельної ділянки позивач з відповідачем не укладав, від його імені це здійснила інша особа, а тому договір підлягав би визнанню недійсним через відсутність волевиявлення позивача та порушення статей 203, 215 ЦК України. 
 
Районний суд зазначив, що позивачем без поважних причин пропущено трирічний строк позовної давності на визнання спірного правочину недійсним та скасування його державної реєстрації. Суд першої інстанцій вважав, що позивач достовірно знав про укладений від його імені 15 грудня 2014 року договір, оскільки впродовж цього часу отримував орендну плату за користування ПОП «Рідний край» земельною ділянкою. 
 
Суд зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом 13 вересня                     2018 року, тобто зі спливом встановленого законодавством трирічного строку позовної давності, який закінчився 31 липня 2018 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Ямпільського районного суду від 30 травня 2019 року залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що районний суд правильно оцінив докази в їх сукупності, встановив обставини справи, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
 
Апеляційний суд зазначив, що строк позовної давності не слід рахувати з дня набрання договором чинності, оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, отже, ця обставина не пов`язується із днем реєстрації договору оренди, а пов`язується з тим, коли позивач міг дізнатись про існування спірного договору.
 
Апеляційний суд погодився із висновками районного суду про те, що строк позовної давності почав свій відлік з моменту, коли позивач отримав орендну плату за оспорюваним договором, а саме 31 липня 2015 року.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано правової оцінки положенням розділу 14 договору оренди землі № 368 від 15 грудня                    2014 року, яким передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
 
Стверджує, що судами не враховано, що отримуючи кошти від орендаря, він вважав, що отримує кошти за первинним договором оренди землі, який було укладено його матір`ю та на момент отримання ним коштів не втратив чинність.
 
Зазначає, що відлік строку позовної давності слід рахувати з моменту, коли йому стало відомо про наявність договору оренди земельної ділянки № 368 від 15 грудня 2014 року.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У жовтні 2019 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2020 року справу призначено до розгляду.
 
2. Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з такого.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року справу                                          № 145/2047/16-ц (провадження № 61-41245св18) за позовом ОСОБА_3 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними за касаційною скаргою                   ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2019 року справу № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) прийнято та призначено                до розгляду.
 
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, оскільки стосуються застосування позовної давності з урахуванням фактично отриманої орендної плати.
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду                            в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                          № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 153/1327/18 (провадження                 № 61-18896св19) за позовом ОСОБА_1 до Приватно-орендного підприємства «Рідний край», третя особа - Відділ державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 травня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду                від 05 вересня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) за позовом ОСОБА_3 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                    Б. І. Гулько

                                                                                                    Р. А. Лідовець

                                                                                                     Ю. В. Черняк