У Х В А Л А  
16 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 2-8322/04
провадження № 61-6620 ск 20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2004 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з                  02 серпня 2004 року до повноліття дітей.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції, 19 грудня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                   від 04 серпня 2004 року залишено без руху.
Встановлено ОСОБА_2 строк 10 днів для надання до суду заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку та наданням відповідних доказів щодо цього та роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку залишено без задоволення.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова            від 04 серпня 2004 року.
Зобов`язано Управління Державної казначейської служби в Основ`янському районі м. Харкова повернути ОСОБА_2 576,30 грн.
Вилучено з матеріалів справи і повернуто ОСОБА_2 оригінали вказаної квитанції та апеляційної скарги з додатками, долучено до матеріалів справи їх копії.
06 квітня 2020 року до Верховного Суду подана касаційна скарга                      ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                 від 04 серпня 2004 року.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи положення наведеної норми Закону, та з огляду на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції по суті в апеляційному порядку не переглядалося, воно не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
З огляду на те, що ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова                    від 04 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітейвідмовити.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             С. Ю. Мартєв
                                                                                                                Є. В. Петров
                                                                                                                В. М. Сімоненко