Постанова
Іменем України

27 травня 2020 року
м. Київ
 
справа №140/3261/17
провадження №61-43546св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І.,  Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Немирівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на майно за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року у складі судді  Науменка С. М. та постанову апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Марчук B. C., Берегового О. Ю., Денишенко Т. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Ковалівська сільська рада Немирівського району Вінницької області,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
1.       У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області з позовом,  у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок А, загальною площею 58,7 кв. м, житловою площею 46,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, а саме погріб Б/під, сарай Б, гараж Б1, огорожу 1-2, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 
2.       Позовна заява мотивована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 
 ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .
3.       Після смерті спадкодавця, позивач прийняла спадщину, подавши заяву про її прийняття до нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини.
4.       30 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Науменко В. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
5.       Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 березня 
2017 року, приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.       Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
7.       Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що  за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
8.       Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року залишено без змін.
9.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач недовела, що у її покійного батька - спадкодавця ОСОБА_2 було право на спірне будинковолодіння, є правильним і обґрунтованим.Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10.   У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
11.   Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не була виконана вимога про витребування у приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Науменко В. В. заяви про відмову від спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знаходяться у спадковій справі після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
12.   Судами попередніх інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неправильно трактовано положення статей 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки відповідно до вказаних правових норм, право власності на придбане до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається у порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього у порядку, передбаченому цим Законом. Виходячи з цього, право власності на нерухоме майно, що знаходиться у сільській місцевості, може бути підтверджене довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.
13.   Оскільки у матеріалах справи наявна довідка про належність спадкодавцеві житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , то висновок судів про те, що позивачем не надано доказів належності спадкового будинку спадкодавцю ОСОБА_2 , є необґрунтованим. Також судами не взято до уваги визнання позовних вимог відповідачем.
 
Доводи інших учасників справи       
14.   Інші учасники справи відзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
15.   Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
16.   Ухвалою  Верховного Суду від травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
17.    ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області.
18.   Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2017 року ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 
19.   Згідно довідки КП «Немирівське РБТІ» від 22 березня 2017 року по даним архіву станом на 01 січня 2013 року на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та іншими особами, право власності не зареєстроване.
20.   Постановою від 30 березня 2017 року приватний нотаріус відмовив 
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
21.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
22.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
23. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
24.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
25.   Частиною першою статті 402 ЦПК Українив редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
26.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
27.   Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом  принципу верховенства права.
28.   Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
29.   Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
30.   Предметом позову у даній справі є визнання права власності в порядку спадкування. 
31.   Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 вказувала, що є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 Спадкове майно складається із житлового будинку з господарчими будівлями, розташованими 
по АДРЕСА_1 . Проте, через відсутність правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості оформити спадкові права.
32.   За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
33.   При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування такого майна, що визначаються на час відкриття спадщини, та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
34.   Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
35.   Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
36.   Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
37.   Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
38.   Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
39.   Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
40.   Відповідно до статей 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
41.   Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
42.   Положеннями частини четвертої статті 41 Конституції України і статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
43.   Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із  того, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , не мав будь-яких майнових прав на спірне домоволодіння.
44 .   Спростовуючи посилання в апеляційній скарзі на довідку виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 03 квітня 2017 року, суд апеляційної вказував, що в ній відсутні відомості про те, що спірний будинок АДРЕСА_1 , де проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 , належав саме йому - ОСОБА_2 . Натомість зазначено, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке розміщене на території 
с. Сподахи Ковалівської сільської ради. При цьому не вказано, яке саме  спадкове майно залишилося після смерті ОСОБА_2 , ні про те, за якою адресою воно залишилося.
45.   Разом із тим, апеляційний суд не дав жодної правової оцінки тому факту, що згідно технічного паспорту будинок АДРЕСА_1 рік побудови житлового будинку зазначено 1962;  побудови гаражу - 1974 рік;  побудови сараю та погреба - 1984 рік (а. с. 21).
46.   Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.
47.   Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.
48.   Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів.
49.   Встановивши наявність відомостей про існування спірного житлового будинку на день смерті  ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_2 та беручи до уваги факт його постійного проживання та реєстрації в ньому, апеляційний суд обмежився посиланням на відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця, при цьому у повній мірі не з`ясував, чи увійшло спірне будинковолодіння до складу спадщини, зважаючи на відомості, викладені у довідці виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 03 квітня 2017 року, на яку посилається позивач (а. с. 12). 
50.   Крім того, враховуючи рік побудови спірного будинковолодіння залишилось нез`ясованим його забудовник та правовий статус такого майна.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
51.   У силу положень статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.
52.   Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
53.   За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, судове рішення суду апеляційної інстанції не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року скасувати.
3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
 
                                                                                                                   А. А. Калараш
 
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
 
                                                                                                                   І. М. Фаловська