Справа № 464/6629/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П. 
Провадження № 22-ц/811/355/20                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 96

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 березня 2020 року                                                                  м. Львів
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,
секретаря: Матяш С.І.,
з участю: заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

В грудні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суді із заявою про встановлення факту про те, що ОСОБА_2 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , народжений, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Арламова Воля Мостиського району Львівської області є однією і тією ж особою і є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_1 ..
В апеляційній скарзі зазначає, що із оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає таку необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції застосував положення ч.4 ст. 315 ЦПК при розгляді заяви, не з`ясувавши обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає помилковим висновок суду, що існує спір про право, відмова у відкритті провадження по справі є передчасною. Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у встановленні такого факту убачається спір про право, який пов`язаний із набуттям, припиненням, здійсненням та захистом права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не лише у заявника, але й у сім`ї заявника. Такі висновки суду є невірними, оскільки він є єдиним сином у своїх батьків і за своїм сімейним станом є неодружений, дітей немає, на підтвердження чого надав копію паспорта та довідку про склад сім`ї. Оскільки батько і матір померли, тож спору про право немає, оскільки немає з ким і про що спорити. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів, а не для вирішення спору про право на спадщину. Майновий спір також відсутній з причин відсутності у його покійного батька майна, зареєстрованого за ним на прав приватної власності. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким встановити юридичний факт справу направити для продовження розгляду.
Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту про те, що ОСОБА_2 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , народжений, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Арламова Воля Мостиського району Львівської області є однією і тією ж особою і є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 .
У заяві зазначає, що його батько ОСОБА_2 народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Арламова Воля Мостиського району Львівської області проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із його матір`ю ОСОБА_4 та із ним ( ОСОБА_1 ) Тривалий період часу, зокрема в час його народження, його батько жив із прізвищем ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) Зміна букви у прізвищі є помилкою ймовірно із-за проблем перекладу, що мала місце в радянські часи.
ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України із зверненням щодо зміни прізвища батька та встановлення факту родинних відносин, на що отримав 30.10.2019р. відповідь у якій останній зазначив, що встановлення фактів родинних відносин не входить до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільно стану, а для вирішення даного питання йому рекомендовано звернутись в суд. (а.с.12)
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09.12.2019р. заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення було залишено без руху у зв`язку із необхідністю зазначення чіткої мети такого встановлення факту.(а.с.14-15)
На виконання вказаної ухвали, заявником ОСОБА_1 була подана відповідна заява, у якій останній зазначив мету – виникнення майнових і особистих інтересів і прав, які полягають в користуванні спільним майном сім`ї, дачною ділянкою в кооперативі «Пегас», грошовими коштами на депозиті в Ощадбанку, цінними паперами батька і забезпечення йому(єдиному сину) права бути похованим біля батька (резервування місця на цвинтарі)(а.с.18)
Відповідно до ч.1 п.1,п.6 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що має місце спір про право.
Із висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується.
З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є єдиним сином і спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5 . Відповідно спору між спадкоємцями немає.
Відповідно до довідки про склад сім`ї від 21.102019р. №01/158 ОСОБА_2 проживав до дня смерті з сином ОСОБА_1 , та вели спільне господарство АДРЕСА_1 .(а.с.7)
У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК ( згідно діючого ЦПК ст.. 315 ч.4 ) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Так як заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини, а не для вирішення спору про право на спадщину чи визнання права власності на спадкове майно.
Судом першої інстанції не враховано вище зазначеного, внаслідок чого постановлено ухвалу, яка підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 379 ч.1 п.3,4 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.3,4, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 02 січня 2020 року про відмову у відкритті провадження скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 03 березня 2020 року.

Головуючий                           О.М.Ванівський

Судді:                 Н.М.Курій

                                        О.Я.Мельничук