ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 647/294/20
Номер провадження: 22-ц/819/857/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)	Ігнатенко П.Я.,	
суддів:	Воронцової Л.П.,	
  	Полікарпової О.М.,	

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ташкової Анастасії Олександрівни, яка діє від імені Фермерського господарства «Влада», на рішення Бериславського районного суду Херсонської області у складі судді Волошина Р.Р. від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Влада» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Андросюк Ігор Сергійович,звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 2017 року між нею та Фермерським господарством «Влада» укладено договір оренди землі, згідно якого  останньому надано у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення площею 20,2 га з кадастровим номером:  6520687300:02:001:0167 та площею 29,8 га з кадастровим номером: 6520683300:02:001:0168. Договір укладено строком на 10 років з орендною платою 1200 грн за 1 га.
Позивачка зазначила, що відповідач порушив істотні умови договору, а саме – допустив систематичну несплату орендної плати. Так, відповідач сплатив орендну плату за 2018 та 2019 роки у меншому розмірі, ніж передбачено договором, без урахування індексів інфляції.
Посилаючись на те, що в зв`язку з порушенням ФГ «Влада» свого обов`язку щодо сплати орендної плати, вона позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладенні договору оренди землі. Таким чином, позивачка зазначила, що порушення відповідачем істотних умов договору згідно ст.ст. 526, 610,611 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди. 
На підставі викладеного позивачка просить: 1) розірвати договір оренди землі від 20 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Влада» щодо права оренди на земельні ділянки, розташовані на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастрові номери 6520687300:02:001:0167 та  6520687300:02:001:0168; 2) зобов`язати Фермерське господарство «Влада» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 6520687300:02:001:0167 та  6520687300:02:001:0168; 3) стягнути з Фермерського господарства «Влада» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у розмірі 19 013,70 гривень та пеню у розмірі 5110,02 гривень; 4) судові витрати покласти на відповідача. 
Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 16 березня 2020 року позов  ОСОБА_1 – задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі від 20 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Влада» щодо права оренди на земельні ділянки, розташовані на території Урожайненської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастрові номери 6520687300:02:001:0167 та  6520687300:02:001:0168.
Зобов`язано фермерське господарство «Влада» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 6520687300:02:001:0167 та 6520687300:02:001:0168.
Стягнуто з фермерського господарства «Влада» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у розмірі 17013,70 гривень та пеню у розмірі 5110,02 гривень.
Стягнуто з фермерського господарства «Влада» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 1614,34 гривень пропорційно до розміру задоволених вимог.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі адвоката Ташкової Анастасії Олександрівни, яка діє від імені Фермерського господарства «Влада», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки немає систематичності порушення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази сплати їй відповідачем орендної плати в сумі 112 000 грн та 60 000 грн, сплату яких відповідач намагається довести показами свідків. Додані до апеляційної скарги покази свідків є недопустимими доказами. Також додала нотаріально засвідчені покази свідків.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
У відповідності до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Частиною 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі ст.ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно позиції Верховного Суду висловленої постановою від 10 квітня 2019 року у справі № 235/1628/16-ц, узгодженої з правовими висновками Верховного Судом України у постанові від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Окрім того, Верховний суд зробив правовий висновок про те, що сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору згідно вимог пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі».
Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 390/777/16-ц (касаційне провадження № 61-6831св18), у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 614/805/16-ц (касаційне провадження № 61-26911св18), у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 484/301/18 (касаційне провадження № 61-39488св18), тощо.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2017 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ФГ «Влада» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого  орендодавець надає, а ФГ «Влада» орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення сільськогосподарського виробництва без зміни їх цільового призначення кадастровими номерами: 6520687300:02:001:0167 розміром 20,2 га, та НОМЕР_1 :02:001:0168 розміром 29,8 га. Згідно п.п. 8-10 договору, договір укладено на 10 років з моменту його державної реєстрації. Орендна плата сплачується Орендарем щороку у розмірі 1200 гривень за 1 га. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до п.п. 11, 12 орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення.
Згідно п. 29 орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно вносити орендну плату (а.с. 11-13).
Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.12.2017 року земельні ділянки площею 50 га передано орендарю (а.с. 14). 
Згідно копії квитанції від 09.12.2019 року ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 орендну плату за 2019 рік за договором від 20.12.2017 року в сумі 48 300 грн з комісією 242,71 грн та згідно копії квитанції від 20.02.2020 року перерахував 2000 грн орендної плати з комісією 10,05 грн (а.с. 32). 
Сплачені відповідачем 2000 грн в рахунок орендної плати під час судового розгляду 20.02.2020 року на користь позивача, суд першої інстанції правильно вважав внесеними з порушенням строків, погоджених у договорі оренди.
Отже, за договором оренди підлягала до сплати орендна плата з урахуванням індексів інфляції за 2018 рік – 53033,40 грн, за 2019 рік – 50 280,30 грн.
В ході розгляду справи знайшли підтвердження отримання ОСОБА_1 36 000 грн в рахунок орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 рік. Вказана сума визнається орендодавцем та згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. За 2019 рік отриманняорендної плати в сумі 48 300 грн підтверджується письмовими доказами. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за вказані роки.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, дав правильну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку про існування у відповідача заборгованості по орендній платі у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору оренди щодо розміру сплати орендної плати, а саме: за 2018 рік - 17033,40 грн та за 2019 рік - 1980,30 грн., а всього - 19013,70 грн. Розрахунки суд першої інстанції здійснив із врахуванням всіх обставин справи, індексу інфляції за 2018,2019 роки, тому колегія суддів погоджується з такими висновками суду. Врахувавши сплачені під час розгляду справи 2000 грн, суд обґрунтовано стягнув 17 013,70 грн, а також пеню в сумі 5110,02 грн – у розмірі, погодженому сторонами у договорі оренди земельної ділянки.
Доводи апеляційної скарги про отримання позивачем в рахунок майбутніх виплат орендної плати за договором від 20.12.2017 року в жовтні 2018 року - 112000 грн та в грудні 2018 року - 60000 грн не підтверджені жодними належними та допустимими доказами як в суді першої, так і апеляційної інстанції. Надані скаржником при поданні апеляційної скарги нотаріально посвідченні покази свідків про виплату позивачці орендної плати, - суд апеляційної інстанції не приймає до уваги як надані з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законом щодо подання доказів, а також з підстав неналежності та недопустимості вказаних доказів. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Інші посилання скаржника на те, що строк дії договору розпочався з моменту його державної реєстрації, а саме з 02 січня 2018 року та на те, що орендодавець не зверталась до орендаря з вимогою про виплату орендної плати, – не спростовують висновки суду про недоведеність належного виконання умов договору оренди орендарем. 
На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни - немає.
Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
      Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -                
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу адвоката Ташкової Анастасії Олександрівни, яка діє від імені Фермерського господарства «Влада», - залишити без задоволення.
Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 16 березня 2020 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий                                                                         П.Я.Ігнатенко

Судді:                                                                                 Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова