ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2603/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Богатиря К.В., Бєляновського В.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2020 (про повернення зустрічної позовної заяви) 
по справі №916/2603/19
за позовом Антимонопольного комітету України 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА»  
про стягнення 41497778 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА»  
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування рішення

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В. 
місце винесення ухвали: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Антимонопольний комітет України звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», в якому просив стягнути з відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України штраф у розмірі 20748889 грн. та пеню у розмірі 20748889 грн.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 09.09.2019 відкрито провадження у справі №916/2603/19.
29.11.2019 до місцевого господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» б/н від 28.11.2019 (вх.№3661/19 від 29.11.2019) до Антимонопольного комітету України, в якій позивач за зустрічним позовом просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України №528-р від 07.09.2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», визнати нечинною постанову Верховної Ради України від 19.05.2015 «Про призначення Терентьева Ю.О. на посаду Голови Антимонопольного комітету України» та визнати незаконним і скасувати наказ Антимонопольного комітету України №363-ВК від 25.05.2015. Одночасно Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» було заявлено клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову.
Зустрічний позов, зокрема, обґрунтований неправомірністю прийняття Антимонопольним комітетом України рішення №528-р від 07.09.2017 про  порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу  на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІГОС УА", вимога про стягнення якого та пені за прострочення його сплати є предметом спору у даній справі.
Клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову мотивовано тим, що лише 20.11.2019 відповідач отримав копію ухвали, з якої дізнався про розгляд даної справи у Господарському суді Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 у справі №916/2603/19 вказану зустрічну позовну заяву повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» без розгляду.
Зазначена ухвала суду першої інстанції прийнята з підстав пропуску відповідачем строку на звернення з зустрічним позовом та з підстав неповажності наведених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» причин пропуску строку на подання зустрічного позову у даній справі.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №916/2603/19 скасувати та вирішити питання щодо можливості відкриття провадження за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» для її спільного розгляду з первісним позовом у даній справі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №   916/2603/19: апеляційну скаргу ТОВ «ЛІГОС УА» задоволено частково; ухвалу господарського суду Одеської області від 04.12.2019 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №   916/2603/19 скасовано; справу №   916/2603/19 передано до господарського суду Одеської області на стадію вирішення питання про можливість прийняття до розгляду зустрічної позовної ТОВ «ЛІГОС УА».
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №   916/2603/19.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» в поновленні строку на подання зустрічної позовної заяви.
Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» за вх. №3661/19 від 29.11.2019 до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення - повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України, у зв`язку із порушенням вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України.  
Ухвала мотивована тим, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів та не наведено обґрунтованих причин поважності пропуску строку на подання зустрічного позову.
Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2020 по справі №916/2603/19 про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ «ЛІГОС УА» до Антимонопольного комітету України та прийняти зустрічний позов ТОВ «ЛІГОС УА» до спільного розгляду з первісним позовом.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалою суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили встановлено, що ТОВ «Лігос УА» не отримувало 13.09.2019 року ухвалу про відкриття провадження, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі з приводу того, що нібито ТОВ «Лігос УА» отримало копію ухвали про відкриття провадження по справі 13.09.2019, суперечать висновкам, яких дійшов апеляційний суд.
Так, за твердженнями скаржника, суд першої інстанції повторно вирішуючи питання щодо відкриття провадження не врахував висновків та вимог, викладених в Постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020, повторно допустивши ті самі недоліки. З урахуванням наявної Постанови суду апеляційної інстанції суд першої інстанції повинен був прийняти зустрічний позов до розгляду з первісним.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №  916/2603/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2020.
Визначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2020  у справі №   916/2603/19 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Встановлено Антимонопольному комітету України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 29.05.2020.
Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Станом на 04.06.2020 до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5   ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. 
Відзив на апеляційну скаргу від Антимонопольного комітету України до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно - західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, повертаючи зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», місцевий господарський суд, виходив з того, що Господарським судом було надано відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення ухвали від 09.09.2019 про відкриття провадження по справі для подання відзиву на позов. 
Відповідна ухвала суду вручена 13.09.2019 особі за довіреністю під прізвищем ОСОБА_1 , що підтверджується поштовим повідомленням вх. № 40314 від 17.09.2019 (а.с. 189), що спростовує твердження ТОВ «Лігос УА» про неотримання ухвали .          З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що останнім днем строку для пред`явлення зустрічної позовної заяви було 30.09.2019. 
Враховуючи те, що ТОВ «Лігос УА» було подано зустрічну позовну заяву до суду 29.11.2019, судом зазначено, що заявник звернувся із зустрічним позовом після закінчення процесуального строку для такого звернення. 
Здійснивши перевірку правильності застосування судами першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відзиву на позов.
Згідно з ч. 1-2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Положеннями ч. 1 ст. 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:  суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;  позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.          Ухвала Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 вручена ТОВ «Лігос УА» - 13.09.2019 особі за довіреністю під прізвищем Терзі, що підтверджується поштовим повідомленням вх. № 40314 від 17.09.2019р. (а.с. 189).
Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, що останнім днем строку для пред`явлення зустрічної позовної заяви було 30.09.2019. 
29.11.2019 до місцевого господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» б/н від 28.11.2019 (вх.№3661/19 від 29.11.2019) до Антимонопольного комітету України. 
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» звернулося до суду із зустрічним позовом лише 29.11.2019, тобто з порушенням встановленого строку.
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами першою, другою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.
ТОВ «Лігос УА» в клопотанні на поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви, посилається на те, що взагалі невідомо хто є цією особою, яка від імені підприємства отримала та розписалася за вручення поштового відправлення. На підприємстві немає найманих працівників або повірених з прізвищем ОСОБА_1 лише 20.11.2019 року (в день наступного судового засідання) ТОВ «Лігос УА» нарешті отримало копію ухвали, з якої й дізналося про розгляд в Господарському суді даної справи. Тому ТОВ «Лігос УА» наполягає на тому, що не мало можливості подати відзив або зустрічний позов раніше, ніж 20.11.2019 року, з об`єктивних причин.
Проте, доказів того, що особа яка отримала ухвалу суду від 09.09.2019 не є серед найманих працівників або повірених з прізвищем Терзі суду не надані.
Крім того, ТОВ «Лігос УА» стверджує, що лише 20.11.2019 року (в день наступного судового засідання) нарешті отримало копію ухвали, з якої й дізналося про розгляд в Господарському суді даної справи.
Як вбачається з поштового повідомлення вх. №51191/19 від 22.11.2019р. (а.с. 93) від імені ТОВ "Лігос УА" 20.11.2019р. отримала та розписалася за вручення поштового відправлення особа з прізвищем ОСОБА_1 .
Крім того, всі поштові повідомлення які містяться в матеріалах справи, та які були направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» були отримані особа з прізвищем ОСОБА_1 .
Таким чином, твердження ТОВ «Лігос УА», що на підприємстві немає найманих працівників або повірених з прізвищем Терзі є хибним так як спростовується самим товариством  про отримання 20.11.2019 Терзі ухвали суду від 28.10.2019.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів та не наведено обґрунтованих причин поважності пропуску строку на подання зустрічного позову тому суд відмовляє заявнику в поновленні строку на подання зустрічної позовної заяви.
Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Крім того, колегія суддів зауважує, що за змістом рішень Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, передбаченого ГПК України.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що постановою суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили встановлено, що ТОВ «Лігос УА» не отримувало 13.09.2019 року ухвалу про відкриття провадження, оскільки, колегією суддів у постанові від 10.02.2020 зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі від 09.09.2019.
Як вбачається з матеріалів справи, після повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області за результатом апеляційного перегляду ухвали місцевого суду від 04.12.2019, судом першої інстанції приєднано до матеріалів справи поштові повідомлення, у тому числі, рекомендоване повідомлення № 6511911511602 від 10.09.2020 про вручення 13.09.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» за довіреністю особі під прізвищем Терзі ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2019 (вх.№ 40314 від 17.09.2019р. (а.с. 189)).
Доводи Скаржника про те, що він має право подати зустрічний позов відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, безпідставні, оскільки відповідне право скаржника не ставиться під сумнів, однак подання зустрічної позовної заяви регламентовано положеннями ГПК України, які не було ним дотримано.
За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» задоволення не підлягає, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Одеської області від 08.04.2020 у справі №  916/2603/19 залишається без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судовий збір покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
          ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2020 у справі №  916/2603/19 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» - залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА».
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          К.В. Богатир

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський