Дата документу 27.05.2020 Справа № 333/7311/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 333/7311/19                                    Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1896/20 Холод Р.С.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
       Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого органу Хохлова Кирила Костянтиновича,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, яка в ході розгляду справи була уточнена, на дії приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого органу Хохлова К.К., посилаючись на те, що 09.12.2019 року вона отримала повідомлення від приватного виконавця Хохлова К.К. № 871 від 05.12.2019 року щодо оцінки арештованого майна в рамках виконавчого провадження № 60386571, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000 :03:021:0095, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Згідно вказаного повідомлення земельна ділянка була оцінена у 236 769,00 грн. 
Оцінка майна визначена приватним виконавцем на підставі звіту про оцінку майна наданому суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 .
З повним текстом оцінки приватний виконавець надав їй можливість ознайомитися лише 14.01.2020 року, про що є підтвердження в матеріалах виконавчого провадження.
Зазначає, що вона не погодилась із результатами оцінки, тому що на земельній ділянці розташований будинок, який належить ОСОБА_4 . Про це приватному виконавцю й оцінювачу було відомо, адже в самому звіті про оцінку зазначено: «Згідно даних замовника на земельній ділянці розташовані земельні поліпшення (будівлі та споруди)».
Вказує, що до цих будинків і споруд вона не має жодного відношення, в оцінці арештованого майна міститься фототаблиця, матеріали до якої були зібрані не оцінювачем, адже він зазначає в звіті про те, що дані про будинок були надані йому замовником. З оцінки не вбачається, яким чином оцінювач зробив висновок щодо впливу нерухомого майна на вартість земельної ділянки, адже такий фактор є погіршуючою обставиною, так як власник земельної ділянки не зможе нею користуватися у відповідності до її функційного призначення, при цьому між власником землі та власником нерухомості існують договірні відносини, а саме: договір суперфіцій, згідно якого передбачено перехід прав за обставин зміни власника земельної ділянки, що обмежує власника землі.
Зазначає, що після отримання копії звіту, нею було замовлено рецензування звіту ФОП ОСОБА_3 . 
Рецензентом зроблено висновок про те, що звіт про оцінку не відповідає абзацу 4 пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» і як наслідок, зроблений висновок про те, що звіт: не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки земель; є непрофесійним і не може бути використаний. Висновок рецензента заснований на тому, що оцінка землі як об`єкту власності здійснюється на підставі ЗУ «Про оцінку земель». ФОП ОСОБА_3 не долучив до самої оцінки документи, підтверджуючі його право на здійснення оцінки земель, а згідно даних відкритих реєстрів він не має відповідних документів.
Отже, звіт про оцінку майна ОСОБА_1 не може бути використаний під час здійснення реалізації земельної ділянки, що належить боржникові, а отже дії приватного виконавця щодо визначення вартості на підставі цього звіту також є неправомірними.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати дії приватного виконавця Хохлова К.К., щодо визначення результатів оцінки майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000: 03:021:0095, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на підставі звіту про оцінку, складеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 від 05.12.2019 року неправомірними; заборонити приватному виконавцю Хохлову К.К. здійснювати реалізацію земельної ділянки за кадастровим номером 2310100000: 03:021:0095, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 за ціною, визначеною звітом про оцінку, складеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 від 05.12.2019 року.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року у задоволені скарги відмовлено.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив матеріали справи та надані докази по справі. Знехтував положеннями ЗУ «Про оцінку земель». Не надана оцінка професійній підготовці оцінювача землі, що зумовило незаконність звіту з оцінки, який здійснено неповноважним суб`єктом. Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення скарги на дії приватного виконавця Хохлова К.К. 
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
       Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
       Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.
       За матеріалами справи в провадженні приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого органу Хохлова К.К. перебуває виконавче провадження № 60386571 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3514/2009 від 29.09.2017 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 452 820,00 грн.
Постановою приватного виконавця від 05.12.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ФОП ОСОБА_3 для здійснення оцінки описаного та арештованого майна боржника, а саме - земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:03:021:0095, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , про що остання була повідомлена.
       Листом від 05.12.2019 року приватного виконавця Хохолова К.К. № 871, направленим на адресу боржника ОСОБА_1 повідомлено про надходження звіту про оцінку майна, згідно з яким вартість майна визначена оцінювачем в розмірі 236 769,00 грн., роз`яснено порядок оскарження результатів оцінки.
        ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення 09.12.2019 року.
        Керівнику ЗФ ДП «СЕТАМ» була направлена заявка на реалізацію арештованого майна (предмету іпотеки) з початковою ціною 236 769,00 грн. згідно звіту про незалежну оцінку майна від 05.12.2019 року.
       Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).
       Частинами першою, другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
       Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.
       Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
       За приписами статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.
       Частинами першої, третьої - п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
       Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
       Зі змісту скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Запорізького обласного виконавчого органу Хохлова К.К. вбачається, що фактично скаржник не погоджується з проведеною оцінкою майна.
       Встановлено, що ОСОБА_1 отримавши повідомлення про надходження звіту про результати оцінки майна, своїм правом на оскарження оцінки майна у встановлений законом термін не скористалась.
       Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
       Звіт про оцінку майна відповідає вимогам положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
       Суд першої інстанції визначився в повному обсязі з характером спірних правовідносин, належним чином встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих учасниками справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги з підстав, викладених у судовому рішенні.
       Доводи апеляційної скарги про те, що оцінювач ФОП ОСОБА_3 не отримував кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок, отже проведена ним грошова оцінка майна є безпідставною і необґрунтованою, не знаходять свого підтвердження, оскільки встановлено, що останній діяв на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 1002/16, виданого Фондом державного майна України 13.12.2016 року, кваліфікаційного сертифікату № 1339 від 22.05.1999 року, свідоцтва про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 7084-ПК від 14.09.2018 року, свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювача № 3242 від 21.06.2005 року.
       Доводи апеляційної скарги щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності з порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», порушення вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» не заслуговують на увагу з огляду на не оскарження у встановленому порядку результатів оцінки майна.
       Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів.
       Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
       Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
       Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
               Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2020 року по цій справі залишити без змін.
       Дата складання повної постанови 01 червня 2020 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко