ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 596/13/20	Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О. 	
Провадження № 33/817/127/20 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130,ст.124 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адмінвідповідальності за вчинення адмінправопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18.02.2020 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 , ст.124 КУпАП, -                                                         в с т а н о в и в :
       Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави 420,40 грн. судового збору. 
       Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.12.2019 року о 17:30 год. на автодорозі М-19 в с. Сухостав, керуючи автомобілем марки DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем марки ВАЗ 11183 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався навпроти, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адмінправоуршення передбачене ст. 124 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 13.12.2019 року о 17:30 год. на автодорозі М-19 в с. Сухостав, керував автомобілем марки DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився лікарем наркологом в приймальному відділенні КНП «Копичинецька КРЛ», що за заресою м. Копичинці, вул. Шевченка, 106, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР України та вчинив адмінправопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що йому було не відомо про час та місце розгляду справи у суді за ч.1 ст.130 КУпАП, зазанчає що зі скаргою зміг звернутися лише після отримання копії судового рішення.
       Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Обгрунтовує свої вимоги тим, що всупереч вимогам ст.268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутності, чим порушв право на справедливий судовий розгляд. Крім того зазначає, що поштові повідомлення про час та місце розгляду справи суд надсилав не за його фактичним місцем проживання у АДРЕСА_2 адресою, зазначеною у його страховому полісі.
       Також вказує на порушення встановленого ст.266 КУпАП порядку огляду на стан алкогольного сп”яніння, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про те що йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп”яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки. Крім того зазначає у матеріалах справи відстутнє направлення його на проходження такого огляду в закладі охорони здоров”я, що є порушенням ч.6 вищевказаної статті та п.8 розділу 2 Інстукції.
       Крім того, посилається на порушення лікарем при проведенні його огляду в закладі охороні здоров”я вимог п.10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і про проведення такого огляду”, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, згідно з яким огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров”я проводиться: за методикою та із застосуванням приладів, дозволених до використання МОЗ, яким будь -які прилади ним не застососувались, а тому вважає що не визначено точного ступеню сп”яніння.
       Також зазаначає що суд порушив вимоги закону зіславшись у рішенні на письмові пояснення свідків, не допитавши їх безпосередньо у судовому засіданні.
        Заслухавши пояснення захисника апелянта на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови заслуговують на увагу, а тому його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
        Свій висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд обгрунтував даними що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052423 від 13.12.2019 року; висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.12.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.12.2019 року та ОСОБА_3 від 13.12.2019 року, із яких вбачається, що вони були присутніми під час встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , під час якого на приладі Алкотест висвітило показник 2,3 ‰ алкоголю.
Вважаю вказаний висновок обгрунтованим та таким що грунтується на матеріалах справи.
       Перевіряючи доводи апелянта з приводу порушення встановленої ст.266 КУпАП процедури огляду водія на стан алкогольного сп”яніння слід зазначити що працівниками патрульної поліції в повній мірі дотримано вимоги закону щодо процедури огляду волія на стан алкогольного сп”яніння, а саме: у присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на визначення вмісту алкоголю на місці зупиники транспорного засобу, який виявився позитиивним, проте з яким водій не погодився та був направленей на проходжяння вказаного огляду в заклад охорони здоров”я.
       При цьому слід зазначити що висновок лікаря Копичинецької ЦРЛ про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп”яніння №9 від 13.12.2019 року повністю відповідає вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду” затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р.№ 1103, оскільки у ньому згідно з вимогами вказаного підзаконного нормативного акту не повинно вказуватись ступеню алкогольного сп”яніння водія, а лише його перебування у стані алкогольного сп”яніння.
       Що стосується твердження апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду, то вимогами вищезгаданого нормативного акту останнє видається водію, передається ним лікарю та залишається у закладі охорони здоров”я.
       Твердження апелянта на недопустимість доказів - письмових показань свідків є безпідставними, оскільки згідно з вимогами ст.251 КУпАП суд може обгрунтовувати свої висновки також і письмовими доказами. Сумнівів у тому що свідки були на місці проведення огляду водія апелянт не висловлює, вимоги ст.266 КУпАП розповсюджуються на присутність вказаних осіб під час огляду водія, що було дотримано. Крім того, слід зазначити що огляд водія проводився в закладі охорони здоров”я, оскільки він не погодився з його результатами на місці зупиники транпортного засобу. З цих причин у протоколі про вчинення адмінправопорушення вірно не було зазначено про факт проходження водієм огляду на стан алкогольного сп”яніння на місці зупинки автомобіля, оскільки він не погодився з результатом, а склад адмінправопорушення встановлено саме у закладі охороні здоров”я.
       Посилання ОСОБА_1 на те що його не було повідомлено судом про час та місце розгялду справи не відповідають матеріалам, оскільки суд надсилав судові повідстки за місцем проживання апелянта, яке зазначене у протоколі про вчинення адмінправопорушення та схемі ДТП. Вимог закону щодо обов”язкової участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у ст.268 вказаного Кодексу не встановлено. Приймаючи до уваги те, що у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 мав можливість скористатись правами передбаченими ст.268 КУпАП, проте, жодних доказів на спростування його вини у скоєнні адмінправопорушення не встановлено, вважаю що підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
       Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.294 КУпАП, - 
                                               П О С Т А Н О В И В:
        Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18.02.2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
       Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя