Справа № 991/3125/20
Провадження1-кс/991/3593/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 ,

установив:
30 квітня 2020 року під час розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 останнім заявлено відвід слідчому судді від участі у розгляді цього клопотання (провадження № 1-кс/991/3219/20). 
У судовому засіданні ОСОБА_3 в обґрунтування заяви про відвід зазначив, що 29.04.2020 він отримав повідомлення про те, що 30.04.2020 у Вищому антикорупційному суді призначено судове засідання з розгляду клопотання старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. 
Однак 16.04.2020 та 27.04.2020 ним вже подавалися заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , оскільки 17.01.2020 нею в межах цього кримінального провадження надавався дозвіл на проведення обшуку у приміщенні Турківського районного суду Львівської області. При цьому, слідчим суддею досліджувалися та надавалася правова оцінка обставинам, що є також предметом дослідження при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 . Окрім цього, слідчий суддя ОСОБА_6 призначена для розгляду клопотання про відсторонення його від посади голови Турківського районного суду Львівської області, яке обґрунтовується тими самим обставинами.
За результатами аналізу сайтів «Судова влада» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» ОСОБА_3 не виявлено ні інформації, ні судового рішення про вирішення поданих ним заяв про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , що унеможливлює його належним чином реалізувати своє право на захист.
У зв`язку з цим, у нього виникають сумніви в упередженості слідчого судді, яка незважаючи на відсутність судових рішень щодо вирішення його заяв про відвід надалі призначає судові засідання з розгляду клопотань старшого детектива Національного бюро ОСОБА_7 . 
Також заявлений відвід ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин, на час дії якого обмежено всі пасажирські перевезення. Оскільки він проживає у Львівській області, власного транспортного засобу не має, тому позбавлений можливості прибувати в судові засідання до міста Києва, тому подавав клопотання про перенесення розгляду клопотань щодо нього до закінчення карантину. Однак, слідча суддя ОСОБА_6 не задовольнила це клопотання та призначила наступну дату судового засідання.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні, заявлений ОСОБА_3 відвід слідчому судді підтримав. Вважає, що обставини, на які посилається підозрюваний дають достатні підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання старшого детектива Національного бюро ОСОБА_7 про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. 
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заявленого відводу заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим. На думку сторони обвинувачення заявлені ОСОБА_3 відводи є зловживанням процесуальними правами. Крім того,в умовах карантину підозрюваний не позбавлений права приймати участь у судовому засіданні в порядку, визначену ст. 336 КПК України. 
Слідчий суддя ОСОБА_6 повідомлена про день та час судового засідання, пояснення щодо заявленого відводу не надала.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши журнал судового засідання, диск із записом судового засідання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Обставини, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, визначені у ст. 75 КПК України. Статтею 76 КПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Згідно ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Досліджуючи матеріали, додані до заяви, встановлено, що у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 перебуває клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 (провадження № 1-кс/991/3219/20). 
У судовому засіданні прокурором не заперечувалося, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 у межах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 дійсно надавався дозвіл на проведення обшуку приміщення Турківського районного суду Львівської області.
Положеннями ст. 234 КПК України визначено, що однією із підстав для надання дозволу на проведення обшуку є наявність достатніх підстав стверджувати, що було вчинено кримінальне правопорушення.
В той же час, під час застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, у тому числі, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ст. 194 КПК України). 
Тобто, при наданні дозволу на проведення обшуку та під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлюються різні обставини.
Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про упередженість слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 при вирішенні питання про застосовування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки, нею надався дозвіл на проведення обшуку у межах цього ж кримінального провадження, слідчий суддя вважає безпідставними.
Разом з цим, слід зазначити, що постановлення слідчим суддею ухвали про надання дозволу на проведення обшуку та подальший розгляд клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у межах одного кримінального провадження, не може свідчити про упереджене ставлення слідчого судді, оскільки будь-якої законодавчої заборони чинний КПК України в цій частині не містить. Зокрема, нормами ч. 1 ст. 76 КПК України встановлена лише недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, а саме визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції. 
Під час судового розгляду не знайшли також свого підтвердження обставини, покладені в основу заяви про відвід, щодо призначення слідчим суддею ОСОБА_6 судового засідання з розгляду клопотання про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, за відсутності судового рішення щодо вирішення його ( ОСОБА_3 ) заяв про відвід цьому ж слідчому судді, оскільки, заявником в порушення вимог ч. 5 ст. 80 КПК України не надано доказів, які б підтверджували, що попередні заяви про відвід дійсно були подані до суду та призначені до розгляду. 
Щодо призначень судових засідань для розгляду клопотання детектива Національного бюро про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у період карантину, слід зазначити таке. 
Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 558-IX від 13.04.2020 внесено зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України. Цей закон набрав чинності 23.04.2020.
Згідно абзаців першого та другого пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.
Проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу.
Отже, з метою недопущення порушення права на захист, заявник не позбавлений права взяти участь у судовому провадженні дистанційно. 
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді, визначених ст. 75, 76 КПК України, а лише є оціночними судженнями щодо процесуальних дій останнього, тому підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді відсутні.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 309, 372 КПК України, слідчий суддя 
ухвалив:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1