ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3158/20 Справа № 188/608/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виробничний структурний підрозділ “Шахтоуправління Першотравенське” Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року,  -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля`про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та стягнення коштів.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2019 р. його було поновлено на роботі у відповідача, який 26 березня 2019 року видав наказ про поновлення позивача на роботі. Проте станом на 07.05.2019 р. позивач не може приступити до безпосереднього виконання своїх трудових обов`язків як гірник підземний.
08 квітня 2019 р. позивачу було проведено вступний інструктаж і тести. 09 квітня 2019 р. позивач проходив тренування, первинний позаплановий інструктаж, який проводив начальник дільниці і його помічник. Також була здійснена перевірка знань позивача після проведених інструктажів.
Позивач стверджує, що був включений до табельного графіку і 10 квітня 2019 року у нього була робоча зміна. Позивач з`явився на роботу за графіком, перевдягнувся, і готовий був отримувати наряд і спускатися в шахту. Проте начальник дільниці не допустив його до роботи та зазначив, що позивач повинен пройти тести. Позивач пояснював йому, що 8-9 квітня 2019 року вже усе пройшов і допущений до роботи. Проте незважаючи на ці пояснення, начальник дільниці сказав, що позивач повинен пройти ці тести. Позивач говорив, що не володіє комп`ютером і не може проходити тести в такому вигляді. Однак йому надали комп`ютер та зобов`язали проходити тести з питань охорони праці. Він нічого не проходив і після закінчення зміни повернувся додому.
Позивач вказує, що після цієї події продовжував кожного дня приходити на роботу, проте його не допускали до роботи без жодних пояснень. І лише 24.04.2019 начальник дільниці ОСОБА_2 повідомив, що є наказ про відсторонення позивача від роботи і надав цей наказ без жодних пояснень.
24.04.2019 начальник дільниці запропонував позивачу розписатися в протоколі про підготовку робітника для позапланової перевірки знань від 10.04.2019, від чого позивач відмовився, бо це було не 10.04.2019, крім того, інформація, зазначена в самому протоколі, не відповідала дійсності. Працівниками шахти жодної підготовки позивача до проведення позапланової перевірки знань не було зроблено.
Позивач зазначає, що лише 24.04.2019 з тексту наказу дізнався, що його відсторонено від роботи на один місяць, тому що він не пройшов перевірку знань після позапланового інструктажу. В наказі зазначено, що позивачу має бути надано інше робоче місце на поверхні шахти зі збереженням заробітної плати, а у випадку відмови від переводу на інше місце роботи його слід відсторонити від роботи до 10.05.2019, надати місце для проведення підготовки до наступної перевірки знань та інше. Після прочитання наказу позивач вирішив його оскаржувати до суду, для чого звернувся в Павлоградський місцевий центр з надання безоплатної вторинної допомоги.
Позивач стверджує, що до цього часу йому не було запропоновано переводу на інше місце роботи, від чого він не відмовлявся.
Позивач звертає увагу суду на невідповідність, на його думку, наказу № 2246 від 10.04.2019 Типовому положенню про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 (далі - Типове положення).
Позивач вважає, що після поновлення його на роботі передбачено проведення позапланового інструктажу, а не перевірка знань нормативних актів з питань охорони праці. Саме тому стосовно нього не може бути застосування положень щодо перевірки знань з питань охорони праці.
Позивач також зазначає, що з моменту поновлення на роботі 26.03.2019 та по 07.05.2019 йому не виплачена заробітна плата. Відповідач неправомірно не допустив його до роботи.
Враховуючи вище викладене, позивач просив, визнати незаконним та скасувати наказ № 2246 від 10.04.2019 «Про відсторонення від роботи і проведення позапланового навчання з охорони праці»; стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, пов`язаного із незаконним відстороненням від роботи, у розмірі 7519,5 грн. (том 1 а.с. 1-4).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено (том 1 а.с. 247-253).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду 1 інстанції, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (том 2 а.с. 1-2).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року залишити в силі. А апеляційну скаргу без задоволення, з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивач знаходився в трудових відносинах з ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно з п.6 розпорядження від 07 листопаду 2016 р № 1348 - к на підставі особистої заяви про прийняття на роботу від 25.10.2016 з 07 листопада 2016 року за професією гірник підземний 2 розряду за строковим трудовим договором на 3 місяці (а.с.152-154). Після спливу трьох місяців позивач продовжував працювати, а тому строковий трудовий договір за нормою ст.39-1 КЗпП України вважається продовженим на невизначений строк.
Відповідно до наказу по ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 01.08.2017 № 1015/1 – к позивача переміщено на підставі ст.32 КЗпП України за професією гірник підземний 2 розряду з 01.08.17 року на дільницю шахтного транспорту № 3 (а.с.157).
Згідно з наказом по ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 28.08.2017 № 1122-к позивача було звільнено з підприємства на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.155-156).
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року по справі №188/498/18 залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2019 по справі №188/498/18 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року скасовано та постановлено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту №2 шахти «Ювілейна» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.08.2017 року по 12.03.2019 року в розмірі 76300,62 грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів, допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць в розмірі 5849,62 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 29 березня 2019 року у справі №188/498/18 відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача і зупинене виконання постанови апеляційного суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.08.2017 по 12.03.2019 в розмірі 76300,62 грн, однак на час ухвалення рішення у цій справі касаційна скарга не розглянута.
26 березня 2019 року на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2019 наказом по ВСП «ШУ Першотравенське» № 346-к позивача поновлено на роботі за професією горноробочий підземний дільниці шахтного транспорту №2 з 28.08.2017. Начальнику дільниці шахтного транспорту №2 ОСОБА_2 пунктом 3.1. цього наказу передбачено забезпечити допуск позивача до роботи гірником підземним 2 розряду на дільницю шахтного транспорту № 2 після проходження медичного огляду та проходження вступного інструктажу в навчальному пункті, позапланового інструктажу; пунктом 3.2. - провести позаплановий інструктаж з питань охорони праці з позивачем у відповідності до п.п.8.6., 8.8. Положення про порядок проведення навчання та перевірці знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Генерального директора ВАТ «Павлоградвугілля» від 07.07.2010 № 361 та п.п.6.6.,6.9. наказу Державного комітету з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою» сумісно зі спеціалістом служби охорони праці за допомогою технічних засобів в кабінеті охорони праці (а.с.150-151).
З цим наказом позивач був ознайомлений 28.03.2019 (а.с.151) і не оскаржував його, отже, погодився з ним.
Судом 1 інстанції також встановлено, що Позивачу проведено ввідний інструктаж 08 та 09 квітня 2019 року, що підтверджується журналом реєстрації ввідних інструктажів робітників, які раніше працювали в шахтах (а.с.107-109) за учбовою програмою, затвердженою Генеральним директором ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 30 травня 2014 року (а.с.110-114) та позаплановий інструктаж з питань охорони праці, що підтверджується журналами/книгами інструктажів на дільниці ШТ-2 (а.с. 77-106) з підписами позивача, 09 квітня 2019 року.
10 квітня 2019 року начальником дільниці ШТ-2 ОСОБА_2 , заступником начальника дільниці ШТ-2 Запорожченком В.В., помічником начальника дільниці ШТ-2 ОСОБА_3 . проведено навчання з питань охорони праці, про що складено протокол про підготовку позивача для позапланової перевірки знань з питань охорони праці, копію якого позивач отримав, але від підпису в протоколі відмовився (а.с.50).
Список осіб, які приймають участь в комісіях по перевірці знань працівників по охороні праці, був затверджений наказом № 7425 від 29.12.2017 директора третьої особи на підставі п.3.9 Типового положення (а.с.132-133).
Комісія по перевірці знань по охороні праці позивача призначена наказом № 1962 від 28.03.2019 директора третьої особи теж на підставі п.3.9 Типового положення з числа осіб, що входили до списку, затвердженого наказом № 7425 від 29.12.2017 (а.с.131).
10.04.2019 року у кабінеті охорони праці третьої особи в присутності комісії з перевірки знань з питань охорони праці позивач двічі пройшов самопідготовку до перевірки знань за допомогою програми «Протек» (а.с.59-64), експертиза якої проведена Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 29 грудня 2006 року (а.с.115) і рекомендована в процесі навчання та перевірки знань з питань охорони праці керівникам піприємств, установ та організацій (а.с.116), за розробленими та затвердженими головним інженером третьої особи 16.12.2018 питаннями з професії горноробочий підземний, за якими проводиться перевірка знань з питань охорони праці у працівників підприємства, зобов`язаних проходити таку перевірку (а.с.117-130), зміст білетів відповідав виконуваній позивачем роботі.
Після чого комісія з перевірки знань з питань охорони праці провела перевірку знань позивача з питань охорони праці в режимі комп`ютерного автоекзаменатора у вигляді програми «Протек», про що складено в автоматичному режимі звіт про результати тестування (а.с.56-58).
Звітом про результати тестування від 10.04.2019 встановлено оцінку результатів «Не знає», отже позивач показав незадовільні знання, з 15 питань, що містилися в тесті, правильних відповідей тільки 4. що також підтверджується протоколом № 04/1 засідання цієї комісії віл 10.04.2019 за підписами голови комісії та трьох членів комісії, всього чотири особи (а.с.55). З протоколом № 04/1 засідання цієї комісії від 10.04.2019 позивач ознайомлюватися відмовився, про що було складено акт (а.с.53). Після чого позивач покинув кабінет охорони праці підприємства та територію підприємства.
На виконання вимог ч.7 ст.18 Закону України «Про охорону праці» та п.6.9. Типового положення третьою особою видано наказ № 2246 від 10.04.2019, згідно з яким в разі відмови від переведення на інше робоче місце без робіт підвищеної небезпеки позивача відсторонити з 11.04.2019 по 10.05.2019 від виконання обов`язків за його професією, а також виділити місце для підготовки до перевірки знань - приміщення нарядної дільниці ШТ-2 з 07 годин 00 хвилин до 15 годин 00 хвилин з відміткою в журналі видачі нарядів, 10.05.2019 комісії з перевірки знань повторно провести позапланову перевірку знань у позивача (а.с.51).
Начальник дільниці ШТ-2 ОСОБА_2 11 квітня 2019 року о 06.04 год. зачитав цей наказ позивачу, однак той відмовився з ним ознайомлюватися, про що було складено акт від 11 квітня 2019 року (а.с.52), після чого позивач покинув територію шахти «Ювілейна» ВСП «ШУ Першотравенське».
За період з 11 квітня 2019 року по 17 квітня 2019 року позивач 14 травня 2019 року надав для оплати листок непрацездатності. Відповідач, вживаючи заходи щодо пошуку позивача, зробив 26.04.2019 запит комунальному некомерційному підприємству «Петропавлівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Петропавлівської районної ради» для встановлення причини неявки позивача на роботу в цей період (а.с.76).
Відповідно до журналу реєстрації входу/виходу працівників шахти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » при неспрацюванні турнікету (а.с.213-234) у період з 11 квітня 2019 року по 29 травня 2019 року, тобто і в період тимчасової непрацездатності, позивач являвся на підприємство, а саме : 11 квітня з 06.04 до 06.48 год., 15 квітня з 11.55 до 12.18 год, 18 квітня, 19 квітня з 06.00 до 10.33 год., 20 квітня з 06.01 до 14.00, 21 квітня з 07.38 до 13.57 год., 24 квітня з 07.40 до 12.04 год., 25 квітня 2019 року з 12.00 до 12.13 год., 26 квітня з 11.53 до 12.01 год., 11 травня з 05.53 до 07.19 год., 13 травня з 06.03 до 13.40 год., 14 травня з 06.06 до 09.19 год. та знаходився в нарядній дільниці ШТ-2 в присутності керуючого складу працівників дільниці, йому надавалися законодавчі акти з охорони праці, технологічні паспорти з метою навчання з питань охорони праці та створення сприятливих умов для підготовки до наступної перевірки знань з питань охорони праці, 29 травня 2019 року з 07.41 до 08.08 год. позивач з`явився повідомити про те. що він звернувся до суду з позовом про оскарження наказу.
15 квітня 2019 року на виконання вимог п.1 наказу третьої особи від 10 квітня 2019 року № 2246 та п.п. 3, 4 Положення «Про дисципліну працівників гірничих підприємств», затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 294, позивачу керівником департаменту з управління персоналом ОСОБА_4 , начальником відділу з адміністрування персоналом Мордовіною Г.О., начальником зміни з охорони праці Ішиним ОСОБА_5 було запропоновано ознайомитися з вакансіями та запропоновано обрати вакансію з метою переведення на іншу роботу, не пов`язану з підвищеною небезпекою, однак позивач відмовився від ознайомлення з вакансіями і від переведення на іншу роботу до часу проведення наступної перевірки знань з охорони праці, про що було складено акт (а.с.54).
21 квітня 2019 року, 24 квітня та 25 квітня 2019 року відповідач пропонував позивачу пройти повторну перевірку знань з питань охорони праці, однак позивач відмовлявся, мотивуючи тим. що він знаходився на лікарняному з 11 по 17 квітня 2019 року та не готовий до проходження перевірки знань, про що складено акти (а.с.175-177).
Відповідачем надсилалися повідомлення через «Укрпошту» рекомендованими листами з повідомленням про отримання на адресу позивача про явку на підприємство для проходження навчання і повідомлення причини неявки, зокрема 03 травня, 17 травня, 24 травня, 31 травня та 03 червня 2019 року (а.с.65-75), однак позивач відмовляється отримувати на пошті ці листи, в зв`язку з чим листи повертаються відповідачу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції зазначив, що незадовільні результати перевірки знань з питань охорони праці позивача підтверджуються належними та допустимими доказами. Позивач ухиляється від повторної перевірки знань, відмовляється від запропонованих вакансій роботи без підвищеної небезпеки, вважає, що має бути допущений до роботи на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту №2 шахти «Ювілейна» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» без перевірки знань з питань охорони праці. Однак така позиція позивача суперечить вимогам ст.159 КЗпП, ст.ст.14, 18 Закону України «Про охорону праці», пункту 6.9. Типового положення.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ст. 18 Закону України “Про охорону праці” визначено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.
Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.
Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.
У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.
Згідно положень ст.159 КЗпП, ст.14 Закону України «Про охорону праці» працівник, зокрема, зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва.
Згідно ст.46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відсторонення від роботи працівників, які ухиляються без поважних причин від навчання, інструктажу й перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки, здійснюється без збереження заробітної плати (частина четверта ст. 113 КЗпП — час простою з вини працівника).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2019 року на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2019 наказом по ВСП «ШУ Першотравенське» № 346-к позивача поновлено на роботі за професією горноробочий підземний дільниці шахтного транспорту №2 з 28.08.2017. 
Начальнику дільниці шахтного транспорту №2 ОСОБА_2 пунктом 3.1. цього наказу передбачено забезпечити допуск позивача до роботи гірником підземним 2 розряду на дільницю шахтного транспорту № 2 після проходження медичного огляду та проходження вступного інструктажу в навчальному пункті, позапланового інструктажу;
- п. 3.2. - провести позаплановий інструктаж з питань охорони праці з позивачем у відповідності до п.п.8.6., 8.8. Положення про порядок проведення навчання та перевірці знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Генерального директора ВАТ «Павлоградвугілля» від 07.07.2010 № 361 та п.п.6.6.,6.9. наказу Державного комітету з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою» сумісно зі спеціалістом служби охорони праці за допомогою технічних засобів в кабінеті охорони праці (а.с.150-151). 
З вище зазначеним наказом позивач був ознайомлений 28.03.2019 (а.с.151) і не оскаржував його, отже, погодився з ним.

У зв`язку з тим, що позивач має незадовільні результати з перевірки знань з питань охорони праці, відповідач у відповідності до положень ст. 46 КЗпП, ст. 18 Закону України “Про охорону праці”, Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань нагляду за охороною праці від 26.01. 2005 № 15, видав Наказ № 2246 від 10 квітня 2019 року про відсторонення від роботи та проведення позапланового навчання з охорони праці. 
Зважаючи на вище викладене, та приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 має незадовільні результати перевірки знань з питань охорони праці, а також те, що позивач ухиляється від повторної перевірки знань, відмовляється від запропонованих вакансій роботи без підвищеної небезпеки, вважає, що має бути допущений до роботи на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту №2 шахти «Ювілейна» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» без перевірки знань з питань охорони праці, суд 1 інстанції дійшов вірних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оспорюваний Наказ № 2246 від 10 квітня 2019 року відповідає вимогам законодавства, а тому твердження апелянта з приводу того, що він був безпідставно відсторонений від роботи, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. 

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Крім того, колегія суддів зазначає, що відсторонення від роботи трудові відносини не припиняє, також не припиняє і дію трудового договору, а працівник до роботи не допускається лише тимчасово.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували обґрунтовані висновки суду першої інстанції.
З         огляду на викладене, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
       
       За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України і доводами скарги не спростовується, судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення  Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Судді: