ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20484/18                                                                                        Суддя першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 березня 2020 року                                                                                     м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                       - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Василенка Я.М. та Коротких А.Ю.,  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОВОЛЬТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 14 червня 2018 року № 9881 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ» (код 39101307)».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року вказаний адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що наказ від 14 червня 2018 року № 9881 був складений на підставі плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік. Також відповідач зазначає, що можливість коригування плану-графіку прямо передбачена ст. 77 Податкового кодексу України.
Відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві від позивача не надходив. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року - без змін, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ» перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у м. Києві.
План-графік проведення планових документальних перевірок на поточний 2018 рік оприлюднено на офіційному веб-сайті ДФС України 22 грудня 2017 року за посиланням http://sfs.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/plani-ta-zviti-roboti/326656.html. Перевірка ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ» вказаним планом-графіком передбачена не була.
Згідно з відзивом на адміністративний позов, позивач був включений до розділу І «Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб» плану-графіку проведення планових документальних перевірок на 2018 рік (червень місяць) шляхом проведення його коригування у червні 2018 року.
Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 14 червня 2018 року № 9881 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ», відповідно до ст.ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13, ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік та з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), було призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ  «ЕНЕРГОВОЛЬТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 березня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 17 лютого 2014 року по 31 березня 2018 року тривалістю 10 робочих днів, з 25 червня 2018 року по дату завершення перевірки.
ТОВ  «ЕНЕРГОВОЛЬТ» 22 червня 2018 року звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 14 червня 2018 року № 9881.
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 17 липня 2018 року № 23770/6/99-99-14-01-01-15 у задоволенні скарги було відмовлено, наказ про призначення перевірки залишено без змін.
Одночасно ТОВ  «ЕНЕРГОВОЛЬТ» не допустило головного державного інспектора-ревізора Головного управління ДФС у м. Києві до проведення перевірки, про що він склав акт недопуску посадових осіб до проведення планової виїзної перевірки від 25 червня 2018 року № 947/26-15-14-02-01.
Не погоджуючись із наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 14 червня 2018 року № 9881 про проведення документальної планової виїзної перевірки, ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ», суд першої інстанції виходив з того, що сформований та затверджений план-графік проведення планових документальних перевірок на 2018 рік, до якого включаються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, ДФС України зобов`язана була опублікувати до 25 грудня 2017 року. Податковим кодексом України    та Порядком не передбачено можливість коригування у поточному році вже сформованого і затвердженого річного плану-графіка проведення перевірок шляхом включення до нього нових платників податків. Крім того коригування плану-графіка документальних перевірок 2018 року суперечить положенням  Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч. 1 ст. 5 якого визначає, що внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п. 75.1    ст. 75 Податкового кодексу України    контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи
Згідно з абз.абз. 1, 2 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Порядок проведення документальних планових перевірок визначений у ст. 77 Податкового кодексу України. 
За правилами п.п. 77.1 та 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зазначені норми права вказують на те, що планова перевірка призначається виключно на підставі плану-графіка. Також Податковий кодекс України встановлює чіткі строки для затвердження такого плану-графіка.
Додатково колегія суддів враховує, що Податковий кодекс України не передбачає можливості коригування плану-графіка, однак містить норму, відповідно до якої Порядок формування та затвердження плану-графіка встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У свою чергу абз. 4 п. 1 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року № 524 (далі - Порядок) оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.
Згідно з п. 3 Порядку проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).
Визначаючи обсяг інформації, яка може бути відкоригована у плані-графіку, суд першої інстанції вірно врахував положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та дійшов до правильного висновку про те, що внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) може передбачати виключно зміну найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Додатково колегія суддів враховую правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №826/11217/18 щодо обсягу змін, які можуть бути внесені до затвердженого та оприлюдненого плану-графіка документальних планових перевірок на поточний рік.
Верховний Суд прийшов до висновку про те, що нормами  ст. 77 Податкового кодексу України не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.
Включення до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному році інших платників податків Верховний Суд визнав таким, що не відповідає нормам п.  77.1  ст.  77 Податкового кодексу України. 
Саме як уточнення, витравлення помилки стосовно вже включених до оприлюдненого відповідно до п.  77.1  ст.  77 Податкового кодексу України плану-графіка платників податків слід розуміти можливість оновлення річного плану-графіка у разі його коригування.
Враховуючи, що наказ від 14 червня 2018 року № 9881 був виданий на підставі плану-графіку проведення планових документальних перевірок на 2018 рік з урахуванням коригувань, які були здійснені у червні 2018 року та полягали у включенні нового платника податку, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ЕНЕРГОВОЛЬТ».
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 жовтня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року - без змін,.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Я.М. Василенко   

                                                                                                    А.Ю. Коротких