Справа № 167/78/20  Провадження №33/802/221/20 	Головуючий у 1 інстанції:Сіліч І. І. 	
Категорія:ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 20 лютого 2020 року щодо нього, 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01 січня 2020 року о 05 год. 12 хв. в с. Літогоща Рожищенського району по вул. Івана Франка, керував автомобілем марки ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, а свідок ОСОБА_3 оговорив його сказавши працівникам поліції, що він їздить в нетверезому стані. Вказує, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, оскільки такої пропозиції чи вимоги від працівників поліції не надходило. Також зазначає, що під час складання протокол він присутній не був, і про його існування йому відомо не було. Вважає, що судом безпідставно розглянуто справу за його відсутності. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, що стверджується телефонограмою №08/04-21/2020 від 11 лютого 2020 року (а.с.14), а тому доводи останнього про безпідставність розгляду справи за його відсутності є необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.
Суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказаних вимог закону дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.
Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220058 від 01 січня 2020 року (а.с.2), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, які своїми підписами у протоколі засвідчили відповідні обставини.
Також, письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01 січня 2020 року стверджується, що вони бачили як  ОСОБА_1  01 січня 2020 року близько 05 години 10 хвилин керував автомобілем марки ВАЗ 2103, після чого був зупинений працівниками поліції, також зазначено, що у їхній присутності водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8-9).
Таким чином, доводи  ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу та повністю спростовуються матеріалами справи, а саме копією постанови серії БАА 18 № 375658 від 01 січня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 01.01.2020 о 05 год 12 хв керував транспортним засобом ВАЗ д.н. НОМЕР_1 не мав та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії (а.с.4).
Дана постанова, згідно відповіді т.в.о. начальника Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області Поторася С. №1106/55/01-2020 від 13.05.2020 набрала законної сили та направлена до Рожищенського відділу ВДВС 27.02.2020.
Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, повністю спростовуються вищезазначеними копією постанови та показаннями свідків, і розцінюється як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, визначених ст.38 КУпАП є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
       Так, відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як убачається із матеріалів справи, правопорушення було вчинено ОСОБА_1 01.01.2020 (а.с.2).
Стягнення на ОСОБА_1 за вчинення вказаного правопорушення було накладено постановою судді Рожищенського районного суду від 20.02.2020 (а.с.15), тобто в межах трьохмісячного строку, визначеного ч.2 ст.38 КУпАП.
А тому, доводи апелянта про можливість закриття провадження в даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, визначених ст.38 КУпАП є безпідставними. 
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався цих вимог закону, та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
З огляду на наведене, законних підстав для скасування постанови судді і закриття провадження у справі, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 20 лютого 2020 року щодо нього - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                         В.П. Денісов