Ухвала
Іменем України
24 березня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-356 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дарницького  районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, 
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду звернувся засуджений з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, крім іншого, у скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення вимог закону, передбачені у ч. 1 ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування судом касаційної інстанції, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. В поданій скарзі не наведено підстав, передбачених ст. 438 КПК України для зміни чи скасування постановлених судових рішень. Тобто, у ній не зазначено, які саме істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді кримінального провадження, які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Касаційна скарга засудженого містить ретельний опис подій у провадженні із висновками про їх невідповідність фактичним обставинам. Однак, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не взяття до уваги окремих доказів, про які зазначає у касаційній скарзі засуджений, та неналежна, на його думку, їх оцінка не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також, ОСОБА_4 не зазначено, які саме порушення вимог закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не вказано, які саме доводи апеляції не перевірив та на які з них не надав відповіді.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України,
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – 15 (п`ятнадцять днів) з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                  ОСОБА_3