ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/525/20 Справа № 215/1066/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В., за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката Мотрука Р.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відео конференції апеляційну скаргу останнього на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року, -
в с т а н о в и в:
Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого в якості машиніста ПК, одруженого, на утримання має неповнолітню доньку 2005 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 
       На думку суду дане правопорушення ОСОБА_1 скоїв при наступних обставинах.
07 лютого 2020 року о 02 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , знаходячись в м. Кривому Розі на вул. Бірюзова, керував транспортним засобом марки “АЗЛК-2141” з державним реєстраційним номерним знаком “ НОМЕР_1 ” з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Суд вважає, що дані протиправні дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Захисник – особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
В обгрунтування посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про прийняте рішення лізнався 06 квітня 2020 року. Дані обставини просив визнати поважними.
       По суті прийнятого рішення, вказав, що не згоден з ним. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову, провадження по справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.
Вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи. Транспортним засобом в день події ОСОБА_1 не керував, двигун був вимкнений. Тому не вважав за необхідне проходити медичний огляд на встановлення стану сп`яніння.
Стверджує, що суд першої інстанції допустив суттєві порушення його процесуальних справ, розглянувши справу за його відсутністю.
Сукупність наведених порушень давали суд підстави для закриття провадження по справі.
Заслухав ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Мотрука Р.В. про поважність пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, у скоєнні якого його визнано винним, суд апеляційної інстанції перевірив доводи, на які той послався, дослідив матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, постанова скасуванню з прийняттям нової із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП.
       Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності вказаної особи справу можна розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       Суд розглянув справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю останнього з посиланням на те, що той був належним чином повідомлений про день, час та місце її розгляду. Однак, дані, які містяться в матеріалах справи спростовують такі твердження. Із них вбачається, що ОСОБА_3 про розгляд справи судом 19 лютого 2020 року року, не повідомлявся взагалі.
       Наведене ставить під сумнів обґрунтованість висновку суду першої інстанції про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд його справи і про можливість її розгляду за відсутністю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що захисник останнього пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин і тому він підлягає поновленню.
Обговорюючи доводи захисника про відсутність в справі доказів на підтвердження винності ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, про невідповідність висновків суду про винність останнього в інкримінованих діях фактичним обставинам справи — є безпідставними.
Дослідженими в засіданні суду апеляційної інстанції матеріалами справи встановлено, що винність ОСОБА_1 підтверджена даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що в день події, а саме 07 лютого 2020 року, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і на вимоги посадової особи поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.
Про те, що такі події відбувались саме таким чином, свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які ті давали після роз`яснення їм прав, передбачених ст. 63 Конституції України (а.с. 3, 4).
Звертається увага на те, що вірність повідомлених обома свідками даних про обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення засвідчена їх власноручними записами і підписами, а також підписами посадової особи поліції, яка отримала такі пояснення. За таких обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в об`єктивності пояснень даних свідків.
Встановлення стану сп`яніння відповідною посадовою особою поліції регламентовано вимогами ст. 266 КУпАП і «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.
Матеріалами справи підтверджено, що співпрацівник поліції під час перевірки своєї підозри про керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, діяв в межах вищенаведеної норми адміністративного закону і підзаконного нормативного акту - “Інструкції...”, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості поставити під сумнів законність дій співпрацівника поліції, який склав протокол щодо ОСОБА_1 .
Наведені дані спростовують твердження останнього та його захисника про відсутність в справі доказів винності та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Цими жє даними спростовані твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що в день події не керував транспортним засобом
Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного в постанові правопорушення, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній під час керування транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Разом з тим, не може суд апеляційної інстанції не звернути своєї уваги на те, що розгляд справи судом першої інстанції проведено з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, що є істотним порушенням процесуальних прав ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і що такий розгляд тягне за собою безумовне скасування судового рішення з прийняттям нової постанови, відповідно до ст. 294 ч. 8 п. 3 КУпАП, якою суд апеляційної інстанції визнає ОСОБА_1 винним в правопорушенні, передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки він 07 лютого 2020 року о 02 год. 30 хв., знаходячись в м. Кривому Розі на вул. Бірюзова, керував транспортним засобом марки “АЗЛК-2141” з державним реєстраційним номерним знаком “ НОМЕР_1 ” з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Матеріалами справи встановлено, що подія мала місце 07 лютого 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції спливли вказані строки, то відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу,
       Керуючись ст. ст. 247 п. 7, 294 ч. 8 п. 3 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника Мотрука Р.В. - задовольнити.
Поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника - задовольнити частково.
Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 — скасувати, прийняти нову, якою визнати  ОСОБА_2  винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Провадження по справі щодо останнього закрити з підстав, передбачених ст. 247 п. 7 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова остаточна. Набирає чинності з дня оголошення. Оскарженню не підлягає.

       Суддя:                                                                Г.В. Кондаков