ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 червня 2020 року           справа №360/1344/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Арабей Т.Г.,   Геращенко І.В.,  розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 р. (у повному обсязі складено 17 квітня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі  № 360/1344/20 (головуючий І інстанції суддя  К.Є. Петросян)  за позовом  Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,                                                                                                                    
                                           ВСТАНОВИВ:

Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області    (далі - позивач) 30.03.2020  звернулось до суду з позовом до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)    (далі  -  відповідач), просило   визнати протиправною та скасувати постанову відповідача  від 06.03.2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100, 00 грн. за невиконання рішення суду  у виконавчому провадженні № 60724161 за виконавчим листом № 360/2862/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 07.10.2019 року (а.с. 1-5).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у справі № 360/1344/20 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 06.03.2020 ВП № 60724161 про накладення на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 112-116).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції,  відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  відмовити  у задоволенні позовних  вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 26.11.2019 року на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року № 360/2862/19 про зобов`язання позивача виплатити заборгованість з пенсії позивачу з 01 травня 2018 року по 31 січня 2019 року в розмірі 88 510, 86 грн.
З незалежних від управління причин виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 року по 31.01.2019 року проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі. 
Станом на 06.03.2020 року щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів надано не було.
Апелянт посилається на ч. 4 ст. 19 Закону  та зазначає, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Таким чином, відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до приписів  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.          
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що  рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, зокрема, зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити заборгованість з  пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року по 31 січня 2019 року в розмірі 88510,86 грн.  (а.с.57-61).
07.10.2019 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, яке набрало законної сили 04.09.2019, позивачем отримано виконавчий лист у справі № 360/2862/19 про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року по 31 січня 2019 року в розмірі 88510,86 грн. (а.с.38,73-74).
26.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 360/2862/19 (а.с.36-37, 69-74).
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 27.11.2019 відкрито виконавче провадження № 60724161. Вказана постанова була надіслана сторонам виконавчого провадження (а.с.39, 39 на звороті,75,76).
Листом № 39/03.2-31к від 06.01.2020 позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі № 360/2862/19 (вх. до управління від 29.07.2019 №1582/01-22) управління 29.07.2019 прийняло рішення № 418 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» з 01.05.2018 по 31.05.2018. Рішення управління від 29.07.2019 направлено ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо переміщеної особи) листом від 30.07.2019 № 2057/03.2-31К.
Також повідомлено, що управління здійснює нарахування у поточному місяці на майбутній у липні 2019 року на відомість серпня 2019 року, ОСОБА_1 нараховано на виплату пенсію за віком за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 у сумі 9 834,54 грн.; у серпні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області виплату пенсії ОСОБА_1 за травень 2018 року профінансовано. Оскільки ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 апеляційну скаргу управління повернуто, рішення набрало законної сили. Копію ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 у справі № 360/2862/19 отримано управлінням 12.09.2019 за вхідним № 5510/01 та з набранням рішенням законної сили, управління рішенням від 19.09.2019 № 467 нараховано ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком з 01.06.2018 по 31.01.2019. 
Рішення управління від 19.09.2019 направлено ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо - переміщеної особи) листом від 20.09.2019 № 2556/03.2-31 ОСОБА_2  У вересні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату жовтня 2019 року пенсію за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 в сумі 78 676,32 грн. та поточну пенсію за жовтень 2019 року у розмірі 11 506,42 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на жовтень 2019 року.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» встановлено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідними головними управліннями Пенсійного фонду України в областях. Для здійснення з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат головними управліннями Пенсійного фонду України у областях начальники відповідних головних управлінь зобов`язані у порядку, встановленому законам, укласти договори з публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. Починаючи з 01.01.2019 управління немає діючих договорів з ПАТ «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. Кошторисом видатків управління на 2019 рік не передбачено бюджетних асигнувань (коштів) на здійснення будь-яких пенсійних або пов`язаних з ними виплат. 
Рішення управління про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком, а саме від 29.07.2019 № 418, прийнято управлінням до відкриття виконавчого провадження. З незалежних від управління причин виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі. 
Додатково управлінням до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області 27.12.2019 направлено лист № 3258/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/2131/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 ». Зазначеним листом управління просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 у сумі 78 676,32 грн. 
На підтвердження того, що управлінням виконано рішення суду від 24.07.2019 у справі № 360/2862/19 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження позивачем було додано відповідачу довідку  про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 (а.с.42,43,43 на звороті,81-84).
Позивачем 30.07.2019 та 20.09.2019 листами № 2057/032-31к, № 2556/032-31к було надіслано ОСОБА_1 рішення про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду, відповідно до якого відновлено нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.05.2018 по 31.01.2019 в межах суми стягнення за один місяць з 01.05.2018 по 31.05.2018  (а.с.44,44 на звороті,45, 45 на звороті,85-88).
Листом № 3258/03.2-31к від 27.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/2862/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.46,89,90).  
У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем 06.03.2020 винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн., яку надіслано боржнику (а.с.56,56 на звороті,107,108).
Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови  державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)   від 06.03.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 60724161.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Суд апеляційної інстанції не  погоджується з  висновком суду першої інстанції про     задоволення адміністративного позову  з огляду на наступне.
Положеннями статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За унормуванням частини другої статті 74 Закону України “Про виконавче провадження” рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Статтею 75 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено,  що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
За приписами частин першої та другої статті 63 Закону України “Про виконавче провадження”, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Аналіз викладеної норми свідчить, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.
Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
У виконавчому листі, виданому Луганським окружним адміністративним судом  у справі № 360/2862/19, міститься зобов`язання  Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 88510, 86 грн.
Судом встановлено, що  листом № 39/03.2-31к від 06.01.2020 позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі № 360/2862/19 (вх. до управління від 29.07.2019 №1582/01-22) управління 29.07.2019 прийняло рішення № 418 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» з 01.05.2018 по 31.05.2018. Рішення управління від 29.07.2019 направлено ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо - переміщеної особи) листом від 30.07.2019 №2057/03.2-31К. Також повідомлено, що управління здійснює нарахування у поточному місяці на майбутній у липні 2019 року на відомість серпня 2019 року, ОСОБА_1 нараховано на виплату пенсію за віком за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 у сумі 9 834,54 грн.; у серпні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області виплату пенсії ОСОБА_1 за травень 2018 року профінансовано.   Нараховано ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за вікам з 01.06.2018 по 31.01.2019. 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату жовтня 2019 року пенсію за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 в сумі 78 676,32 грн. та поточну пенсію за жовтень 2019 року у розмірі 11 506,42 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на жовтень 2019 року.
Виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі. 
Додатково управлінням до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області 27.12.2019 направлено лист № 3258/03.2-31К «Щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/2131/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 ». Зазначеним листом управління просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 у сумі 78 676,32 грн. 
На підтвердження того, що управлінням виконано рішення суду від 24.07.2019 у справі № 360/2862/19 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження позивачем було додано відповідачу довідку  про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 (а.с.42,43,43 на звороті,81-84).
Листом № 3258/03.2-31к від 27.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/2862/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.46,89,90).  
Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, виходив з того, що часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від  управління причин, а саме: через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.
Суд  не погоджується з таким висновком та зазначає наступне.
За приписами п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області  виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. 
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).
Пунктом 1 Порядку № 649 окреслено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
За змістом  пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:
документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;
копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;
розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій  за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі № 360/2862/19 (вх. до управління від 29.07.2019 №1582/01-22) управління 29.07.2019 прийняло рішення № 418 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» з 01.05.2018 по 31.05.2018. 
Разом з тим,  виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 проведено   не в повному обсязі.
Листом № 3258/03.2-31к від 27.12.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виділення фінансування на виконання рішення суду у справі № 360/2862/19 для виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.46,89,90).    
Таким чином, позивачем не дотримано встановленого порядку виконання судового рішення.
Суд вказує на те, що  позивач  в особі керівника Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області    не вжив конкретних заходів з метою виконання рішення  Луганського окружного адміністративного суду, а саме: не включив рішення  Луганського окружного адміністративного суду   до Реєстру судових рішень, виконання яких буде проведено у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018.
Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19.
З огляду на зазначене,   постанова  державного виконавця  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)   від 06.03.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 60724161   на  Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області   є правомірною та винесеною у відповідності до вимог законодавства.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 272, 287, 311, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,

                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 р.   -  задовольнити.
Рішення   Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 р.   у справі  № 360/1344/20      –  скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні  позовних вимог  Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.               
Повне судове рішення  складено 3  червня  2020 року.

Головуючий   суддя                                                                                    Г.М. Міронова                                                                             

Судді                                                                                                            Т.Г. Арабей

                                                                                                                   І.В.Геращенко