Ухвала
 
12 травня 2020 року
м. Київ
справа №727/8054/19
Провадження № 51-2229 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 вересня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 4 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                                    № 12019260040000941,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перевірку                        вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, із зазначенням того,  у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте вказаних приписів кримінального процесуального закону захисник належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1)     істотне порушення вимог кримінального процесуального закону                 (ст. 412 КПК);
2)     неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3)     невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що                є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, захисник  ОСОБА_4 своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК враховуючи, що суд призначив йому покарання із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України (далі – КК), тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК, та призначив засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки                   6 місяців. 
Крім того, як вбачається зі змісту скарги, захисник ОСОБА_4 вказує на незастосування положень ст. 75 КК, що позбавляє можливості встановити позицію захисника з чим саме він не погоджується – з розміром призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання, чи з тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не застосували ст. 75 КК.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3