ПОСТАНОВА
Іменем України

16 березня 2020 року 
Київ
справа №160/2636/19
адміністративне провадження №К/9901/22889/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
суддя-доповідач Гусак М.     Б.,
судді Гімон М.    М., Усенко Є.    А.,
за участю: 
секретаря судового засідання Хом`яка О.    А.,
представника позивача - Касьяна О.    В.,
представника відповідача - Бабій О.    М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019   року (суддя Рябчук О.    С.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (судді Бишевська Н.    А., Добродняк І.    Ю., Семененко Я.    В.) у справі №160/2636/19 за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області) від 7 березня 2019 року № 0007051411. 

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що господарські операції з одержання робіт, оформлені між ним та ТОВ «БПО Гідро Технолоджі», є реальними, первинні документи складені у відповідності до вимог податкового законодавства, тому податкове повідомлення-рішення від 7 березня 2019 року № 0007051411 є протиправним. 

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 26 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11    липня 2019 року, відмовив у задоволенні позовних вимог.

При цьому суди виходили з того, що за результатами аналізу первинних документів, наданих до перевірки та аналізу ЄРПН за весь період діяльності контрагента позивача, встановлено відсутність походження будівельних матеріалів, вказаних в актах приймання виконаних будівельних робіт, відсутність придбання будівельних машин та механізмів або придбання послуг оренди таких будівельних машин та механізмів, а отже відсутня можливість підтвердити реальний характер надання реалізованих будівельних робіт. Позивачем не доведено обґрунтованість формування податкового кредиту за відносинами з ТОВ «БПО Гідро Технолоджі».

Не погодившись із судовими рішеннями, КП «Дніпроводоканал» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при розгляді справи, просить їх скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ГУ ДФС у Дніпропетровській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга розглядається відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 8 лютого 2020 року. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. 

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже висловив правову позицію з питання, яке постало за касаційною скаргою КП «Дніпроводоканал».

Так постановами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17    квітня 2018 року № 820/475/17, 19 червня 2018 року № 826/7704/16, 26 червня 2018    року № 816/1422/17 визнано, що витрати для цілей формування податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належними та допустимими доказами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентом, і є підставою для формування податкового обліку платника податків. Платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій. Сама лише наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат (валових витрат) та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

За встановлених судами обставин та доводів касаційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для відступу від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульованої, зокрема у постановах від 17 квітня 2018    року № 820/475/17, 19 червня 2018 року № 826/7704/16, 26 червня 2018 року №    816/1422/17.

Встановивши, зокрема відсутність можливості у контрагента позивача здійснити господарські операції з постачання товарів внаслідок відсутності у нього транспортних засобів для транспортування будівельних матеріалів, машин та механізмів на об`єкт; не підтвердження факту придбання контрагентом такої послуги із залученням третіх осіб; ненадання доказів позивачем щодо реального виконання робіт зазначеним в акті перевірки контрагентом; не спростування доводів податкового органу стосовно відсутності у контрагента необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із зазначеним вище контрагентом, є формально складеними, а господарські операції між позивачем та цим підприємством не є реальними.

Ураховуючи наведене, висновки судів попередніх інстанцій щодо непідтвердження права КП «Дніпроводоканал» на формування показників податкового обліку за господарськими операціями із ТОВ «БПО Гідро Технолоджі» колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення у цій справі відповідають, а доводи позивача, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 350 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. У задоволенні касаційної скарги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відмовити.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019    року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.    Б. Гусак

Судді:                                                                                                     М.    М. Гімон

                                                                                                    Є.    А. Усенко