ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 березня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/5701/19 
Номер провадження 22-ц/816/782/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Хвостика С. Г. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020 року в складі судді Кравченка В.О., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складено 10 лютого 2020 року,  
                                                   в с т а н о в и в:  

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сумитеплоенерго», в якому просив скасувати незаконно нараховану йому ПАТ «Сумиобленерго», в особі філії «Конотопський РЕМ», заборгованість за використану електричну енергію в сумі 48,60 грн  за період з 01.10.2018 року по 01.01.2019 року та стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що у квитанціях на оплату послуг за електропостачання за жовтень, листопад, грудень 2018 року відповідач неправильно розрахував платежі за надання послуг, а саме без врахування повного розміру грошової субсидії за кожен місяць, що призвело до неправомірного нарахування заборгованості загальною сумою 48,60 грн (за вказані три місяці) і, як наслідок, попередження про відключення електроенергії. Добровільно скасувати нараховану заборгованість відповідач відмовився. Такими діями відповідача йому, як людині похилого віку, інваліду завдана моральна шкода, яку він оцінює в 20000 грн та просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що використаний судом розрахунок оплати послуг є неправильним і не відповідає положенням абз. 4, 5 п. 18 «Положення про порядок призначення субсидій», затвердженого постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області відповідає обставинам справи та діючому законодавству. При цьому вказує, що заборгованість в розмірі 48,60 грн у позивача виникла через те, що він у жовтні - грудні 2018 року частково сплачував обов`язку плату, яку встановило управління соціального захисту населення відповідно до умов договору від 17.05.2007 року, розмір якої визначається відповідно до порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату ЖКП.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постановою КМ України від 17 жовтня 2018 р. № 841 були внесені зміни, зокрема до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМ України від 21 жовтня 1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення).
Пунктом 3 Положення визначено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.
Згідно з п. 4 Положення, житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У пункті 18 Положення закріплено, що житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунки виконавців комунальних послуг. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані щомісяця сплачувати обов`язкову частку платежу. У разі коли вартість фактично використаної послуги менша, ніж обов`язкова частка витрат на оплату цієї послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість.
Розмір обов`язкової частки платежу, в розглядуваному випадку, визначає надавач субсидії, тобто управління соціального захисту населення Конотопської міської ради.
Судом встановлено, що позивач, в період з жовтня по грудень 2018 року використовував послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладеного договору від 17 травня 2007 року (а.с. 15-16). Згідно з п. 13 цього Договору в разі отримання житлової субсидії на оплату електричної енергії розмір оплати споживача за використану електричну енергію визначається відповідно до порядку призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Відповідно до наданої інформації, обов`язкова частка платежу, встановленого ОСОБА_1   управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради, становила: у жовтні місяці 2018 року - 49,11 грн; у листопаді 2018 року - 27,67 грн і у грудні 2018 року - 27,67 грн (а.с. 44-46).
Отже, при нарахуванні плати за використану електроенергію у жовтні 2018 року в сумі 72,90 грн і обов`язковому платежу в розмірі 49,11 грн, сума фактично використаної субсидії буде становити - 23,79 грн (72,90 - 49,11 = 23,79 грн). Аналогічні підрахунки і за листопад, грудень 2018 року.    
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушені, оскільки нарахування відповідачем заборгованості відповідає Положенню про порядок призначення житлових субсидій, затвердженому постановою КМ України від 21 жовтня 1995 р. № 848 зі змінами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону. 
Так, Постановою КМ України від 17 жовтня 2018 р. № 841 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено нову редакцію Положення про порядок призначення житлових субсидій, яка діяла з 1 жовтня 2018 року.
Цим Положенням введено обов`язок для громадян, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, щомісячно сплачувати обов`язкову частку плати за послуги. У разі, коли вартість фактично використаної послуги менша, ніж обов`язкова частка витрат на оплату цієї послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість. Сума житлової субсидії, яка не використана домогосподарством внаслідок економії, зараховується виконавцем комунальної послуги на наступні розрахункові періоди протягом сезону, в якому призначено житлову субсидію, як оплата таких послуг.
З матеріалів справи вбачається, що з 01.10.18 по 01.11.18 позивачу нараховано 72,90 грн. Сума обов`язкової частки плати по субсидії 49,11 грн, субсидія 40,89 грн. Тому, відповідно до вищезазначеної Постанови, в даному випадку необхідно сплачувати не менше суми обов`язкової частки плати по субсидії, тобто 49,11 грн.
За період з 01.11.18 по 01.12.18 нараховано 73,80 грн. Обов`язкова частка плати по субсидії 27,67 грн, субсидія 62,33 грн. До сплати, відповідно, також необхідно сплачувати суму обов`язкової частки плати по субсидії 27,67 грн.
За період з 01.12.18 по 01.01.19 нараховано 74,70 грн. Обов`язкова частка плати по субсидії 27,67 грн, субсидія 62,33 грн. До сплати сума обов`язкової частки плати по субсидії 27,67 грн.
Отже, за період з 01.10.18 по 01.01.19 нарахування за спожиту електричну енергію з урахуванням обов`язкової частки плати по субсидії та фактично використаної суми субсидії становить 104,45 грн, тобто 49,11 грн (обов`язкова частка за жовтень) + 27,67 грн (обов`язкова частка за листопад) + 27,67 грн (обов`язкова частка за грудень) = 104,45 грн.
Враховуючи суму сплати за вищевказаний період: 32,01 грн + 11,47 грн + 12,37 грн = 55,85 грн, сума заборгованості становить: 104,45 грн - 55,85 грн = 48,60 грн.
З огляду на викладене, всупереч вимогам  ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведено факту неправильного застосування відповідачем норм чинного законодавства при нарахуванні заборгованості за використану електричну енергію, тому не підлягають задоволенню його вимоги про її скасування.
Оскільки судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідачем права позивача не порушені, відсутні підстави і для відшкодування моральної шкоди.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд   
                                                            п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                         О.Ю.Кононенко

Судді:                                                                                                      В.І. Криворотенко

                                                                                                                  С.Г. Хвостик