ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2020 року

м.Харків

справа № 644/1194/19

провадження № 22-ц/818/3060/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.
учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 , 

треті особи – Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , треті особи Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області,  ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року, постановлене під головуванням судді Глібко О.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 03 березня 2020 року), -
в с т а н о в и в:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що наразі окрім аліментів на сина від першого шлюбу, він має сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька, а також на утримання неповнолітнього сина від другого шлюбу. Загальна сума аліментів складає 10 000 грн. щомісячно, що значно перевищує його доходи на місяць.
ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року – залишити без змін. Зазначила, що наразі аліментні зобов`язання позивача обмежуються стягненням аліментів на утримання двох дітей від різних шлюбів і не становлять 10 000 грн. Вважає, що позивач не довів, що у нього відбулося погіршення матеріального становища. Крім того, позивач будь-якими засобами намагається усунути встановлені судом зобов`язання щодо матеріального забезпечення свого старшого сина.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів наявності у позивача підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема щодо зміни матеріального становища або погіршення стану здоров`я, - ОСОБА_1 суду не надано.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20.08.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Дитина залишилась проживати з матір`ю.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання чинності судовим рішенням й до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням від 18.04.2018 року Харківським районним судом Харківської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2018 року ( а.с.7-9 т.1).
Постановою Харківського апеляційного суду від 04.06.2019 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2018 року, яким було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 3000 грн. скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.131-140 т.1)
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили ( а.с.5-6, 141-144 т.1).
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку щомісяця, який був встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2008 року по справі № 2-4329/08 за позовом ОСОБА_2 до нього про визначення розміру аліментів, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання чинності судовим рішенням, що є остаточним й до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що окрім аліментів на сина від першого шлюбу, він має сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька та неповнолітнього сина від другого шлюбу. 
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).
Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21 червня 2019 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6, 141-144 т.1).
У зв`язку зі стягненням з позивача аліментів за зазначеним рішенням суду погіршилось матеріальне становище платника аліментів. У зв`язку з чим виникли обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Проте, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.
З урахуванням того, що на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина, колегія суддів вважає доведеними наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки після ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини змінився матеріальний стан платника у зв`язку із стягненням з нього аліментів на утримання іншої дитини.
Доводи апелянта стосовно того, що він має сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батькаспростовуються матеріалами справи, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 04.06.2019 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2018 року, яким було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 3000 грн. скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено.
У зв`язку з вищевикладеним рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги – задоволенню частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 З урахуванням того, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1  підлягає поверненню судовий збір у розмірі 928,40 грн. з яких 704,80 грн. сплачені за подачу позовної заяви, 1152 грн. – за апеляційну скаргу, що є 50% від 1856,80 грн..
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року – скасувати та ухвалити нове.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2008 року, на користь ОСОБА_2  на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Компенсувати із Державного бюджету України частину судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при подачи позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 928,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                         О.В. Маміна
Судді:                                                                               С.С. Кругова
                                                                       Н.П. Пилипчук