ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2020 року           справа №200/1836/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 200/1836/20-а (суддя І інстанції Галатіна О.О., повний текст складено 17.03.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелківої Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправними та скасування постанов, -

                                                       УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелківої Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство «Банк Форвард», в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження №6079080 від 05.12.2019 з примусового виконання напису № 6977, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. про стягнення заборгованості в розмірі 44419,06 грн. на користь Акціонерного товариства «Банк «Форвард»; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 23.01.2020 у виконавчому провадженні № 6079080 від 05.12.2019, в банківських установах: ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, ПАТ «Державний ощадбанк України», МФО 300465, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ Укрсиббанк», МФО 351005, ПАТ «Альфа-Банк», МФО 305299, ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, ПАТ АКБ «Укргазбанк», МФО 320478, ПАТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ», МФО 334851, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у сумі 50860,96 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що зареєстрований за адресою: Донецька обл., Красноармійський район, село Нововасилівка, жодного майна в м. Києві не має. За вказаних обставин відповідач виніс оскаржувану постанову з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців. Вважає оскаржувані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 березня 2019 року в задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач зазначив, що відповідачем не доведено, що позивач має власні кошти на карткових рахунках у АТ «Банк Форвард».
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 27.11.2019 року акціонерне товариство «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6977 від 09.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 44419,06 грн. В заяві зазначено місцезнаходження майна боржника: рахунок № НОМЕР_2 UAH , у валюті гривня, відкритий в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 (а.с. 38-39).
05.12.2019 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60790680 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6977 від 09.11.2019 року про стягнення з позивача на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 44419,06 грн. (а.с. 7).
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон №1404).
Так, пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України №1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
За змістом частини 1 статті 19 Закону №1404 право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
За приписами частини 1 статті 24 Закон №1404 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Частиною 2 статті 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Як визначено частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно статті 170 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).(п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 (далі Закон № 2346).
Банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам) (п.6.1 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346). 
Згідно пункту 6.2 статті 6 Закону України №2346 особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.
Банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки (пункт 7.1 ст. 7 Закону №2346). 
Відповідно підпункту 7.1.4 пункту 7.1 статті 7 Закону України №2346 особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.
Підпунктом 7.1.5 пункту 7.1 статті 7 Закону України № 2346 зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку та дійшов вірного висновку, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності.
Згідно частини 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Отже, грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що акціонерним товариством «Банк Форвард» було надано відповідачу заяву про примусове виконання рішень із зазначенням місцезнаходження майна боржника: рахунку № НОМЕР_2 UAH , у валюті гривня, відкритого в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.
Пунктом 6.3 статті 6 Закону України № 2346 визначено, що порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.
З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, що також зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018.
Приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60790680 від 05.12.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в АТ Банк Форвард, є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи.
Факт наявності у позивача відкритого рахунку № НОМЕР_2 UAH від 02.04.2012 року у АТ Банк Форвард підтверджується листом-довідкою стягувача (а.с. 40).
Отже, позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 та наявних на ньому грошових коштів.
Позивач як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає, що відповідачем не доведено того, що він має власні кошти на карткових рахунках у АТ «Банк Форвард», на що суд зазначає наступне.
Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі  заяви стягувача, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що індентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження, тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається. Саме під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право отримувати від банківських та інших установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операцій за рахунками боржника.
За таких обставин доводи апелянта є неприйнятними.
Як вбачається зі змісту заяви про примусове виконання рішення, поданої представником стягувача АТ Банк Форвард за вих. № 1/1/1-1259/548 від 27.11.2019 року, встановлено, що адреса місця реєстрації боржника ОСОБА_1 : Донецька область, Красноармійський район, село Нововасилівка, Новотроїцької сільської ради.
Місце знаходження майна боржника (грошових коштів): картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 105.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відкриваючи виконавче провадження ВП № 60790680 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна діяла на підставі та в межах своїх повноважень передбачених законом, підстави для повернення виконавчого документу стягувачу були відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 200/1836/20-а - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 05 травня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                           Л.В. Ястребова

Судді:                                                                                                                 Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                           І.Д. Компанієць