Ухвала 
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/11800/19
провадження № 61-2049св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач -Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року у складі судді Пушкарчук В. П. та постанову Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Здрилюк О. І., Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (далі - АТ «ОГС «Волиньгаз») про захист прав споживачів, шляхом визнання незаконними дій постачальника природного газу виставляти рахунки та вимагати оплати за спожитий побутовим споживачем природний газ.
 
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона одержує послуги з постачання природного газу на підставі договору про надання послуг з газопостачання, укладеного із відповідачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕП) від 30 вересня 2015 року № 2500.
 
Із листопада 2018 року вона сплачувала за послуги газопостачання не за фактичними показниками її лічильника, а із невідомих їй причин більші суми.
 
Відповідач не має законних підстав вимагати оплати зазначеного у рахунку об`єму природного газу приведеного до стандартних умов, оскільки вона є побутовим споживачем. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 травня 2015 року № 2496, можливість використання за розрахункову одиницю поставленого природного газу метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов передбачена лише у відносинах постачання природного газу з не побутовим споживачем і не передбачена для відносин із побутовим споживачем.
 
Крім того, порушено вимоги постанови НКРЕКП від 23 листопада 2018 року № 1488, якою відповідачу заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний побутовими споживачами природний газ. У разі приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, відповідачу необхідно здійснити перерахунок об`єму (розподілу) природного газу на об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу.
 
Із урахуванням наведеного, позивач просила зобов`язати відповідача припинити при здійсненні обліку природного газу приводити об`єми природного газу до стандартних умов; зобов`язати відповідача відновити здійснення обліку природного газу, використаного нею, як побутовим споживачем за фактичними показниками лічильника; зобов`язати відповідача здійснити контрольне зняття показників лічильника газу та сформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць, у якому здійснено контрольне зняття показників лічильника газу, з урахуванням його фактичних показників та відповідно здійснити перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до фактичних показників лічильника.
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року, у задоволенніпозову відмовлено.
 
Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду справи не встановлено наявності порушень чинного законодавства України, прав та законних інтересів позивача в діях відповідача при здійсненні обліку природнього газу. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У січні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не взято до уваги, що вимогами Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, не передбачено можливості приводити об`єми використаного газу побутовим споживачам до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. Суди помилково застосували до спірних правовідносин Методику приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики від 26 лютого 2004 року № 116, оскільки положення цієї Методики поширюється лише на суб`єктів господарювання.  
 
У березні 2020 року від АТ «ОГС «Волиньгаз»надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій постачальника природного газу виставляти рахунки та вимагати оплати за спожитий побутовим споживачем природний газ,призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 16 червня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак	
 	   	
 	І. Ю. Гулейков	
 	   	
 	Г. І. Усик