Номер провадження: 22-ц/813/3181/20 
Номер справи місцевого суду: 516/15/19
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на рішення Теплодарського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Мисливої Л.М. 01 жовтня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду зі вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 жовтня 2011р. яка станеовить загальну суму 36 035 грн., в тому числі: 10 756 грн. 58 коп. - тіло кредиту, 11 163 грн. 36 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 11 922 грн. 92 коп. - нараховано пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 692 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачував банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 на адресу суду направила письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала частково, а саме, погодилась із заборгованістю за тілом кредиту в сумі 10756 грн. 58 коп., крім того, зазначила, що вона заперечує стосовно стягнення з неї заборгованості за процентами, пенею та штрафами, оскільки вона не підписувала з АТ КБ «Приватбанк» Умови та Правила надання банківських послуг, за якими останній й нарахував їй пеню, проценти та штрафи.
Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» було задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570), заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 жовтня 2011р. в сумі 10 756 грн. 58 коп. - тіло кредиту, та судові витрати в сумі 573 грн. 42 коп.
В іншій частині позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано факт визнання відповідачем отримання кредиту, судом немотивовано відхилено надані позивачем докази, на підставі чого ухвалене необґрунтоване рішення, яким звільнено відповідача від відповідальності.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2011р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6% на місяць на суму залишку заборгованості. Договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Пам`ятки клієнта, Тарифів, з чим і погодився позичальник. Згідно п.п. 1.1.3.2.3, 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань. Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, але якщо останній протягом даного періоду не направляє банку повідомлення про незгоду з вказаними змінами, вважається, що він приймає дані умови. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку). Як визначається у п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 даних Умов та правил, клієнт зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання по поверненню кредиту. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 30 днів, він зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
В порушення вимог кредитного договору №б/н від 10 жовтня 2011р., відповідач не здійснювала часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором, станом на 13 січня 2019 р., загальна сума її заборгованості перед банком по кредиту складає 36 035 грн., в тому числі: 10 756 грн. 58 коп. - тіло кредиту, 11 163 грн. 36 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 11 922 грн. 92 коп. - нараховано пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 692 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова).
На підставі ухвали Теплодарського міського суду Одеської області від 06 травня 2019р., за клопотанням позивача, постановлено витребувати від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію зміни прізвища відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малинівка Іванівського району Одеської області (місце проживання: АДРЕСА_1 ).
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00022904342 від 21 травня 2019 р., наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається про зміну прізвища після реєстрації шлюбу 18 жовтня 2011 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на " ОСОБА_1 ".
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.  Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.  Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
В разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві позичальника від 10 жотня 2011р. процентна ставка не зазначена. Крім того, у вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вірно вказано у рішенні суду, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову про стягнення штрафів у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідачки по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, вказавши, що банком не надано підтвердження про конкретні запропоновані  ОСОБА_1 . Умови та правила банківських послуг, на що також і звертає увагу відповідач у своїй письмовій заяві, у анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, так як достовірно не підтверджують вказані обставини, а доказування, в свою чергу, не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Крім того, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (10 жовтня 2011р.) і до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04 лютого 2019р.), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З огляду на викладене, сторонами не було обумовлено у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до обгрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову та стягунув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 жовтня 2011р. в сумі 10 756 грн. 58 коп., що складається лише з тіла кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за Договором та іншими доказами, дослідженими в процесі розгляду справи.
В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих: відсотків за користування кредитом в сумі 11163 грн. 36 коп., пені - 11922 грн. 92 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1692 грн. 14 коп., суд вірно відмовивв задоволенні за їх недоведеністю. 
Докази та обставини, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк» у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.
Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 30 квітня 2020 року.
                                       
Судді Одеського апеляційного суду                                        С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін 

О.М. Таварткіладзе