У Х В А Л А

24 березня 2020 року
м. Київ
Справа № 1-175/1999
Провадження № 13-27зво20
Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 , перевіривши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2000 року щодо нього за виключними обставинами,
УСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року  ОСОБА_2 засуджено за пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 208, ст. 42 Кримінального кодексу України 1960 року (далі – КК 1960 року) до смертної кари – розстрілу з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 30 травня 2000 року вказаний вирок змінено. Призначене ОСОБА_2 покарання за пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93 КК 1960 року покарання у вигляді смертної кари – розстрілу замінено на  довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На  підставі ст. 42 цього Кодексу ухвалено вважати його засудженим за  пунктами «а», «г», «е», «з», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 208 КК 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
У заяві засуджений просить переглянути вищевказані судові рішення за  виключними обставинами, якими вважає рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 № 2-р/202. Вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (порушення його права на захист) під час касаційного перегляду Верховним Судом України вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року та права на справедливий судовий розгляд.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу (далі – КПК), приходжу до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_2 без руху з огляду на таке.
Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим ч. 2 ст. 462 КПК, та  містити, зокрема, обґрунтування з посиланням на обставини, що  підтверджують наявність виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву.
Обґрунтовуючи прохання про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК, заявник посилається на рішення Конституційного Суду України, проте, не вказує, який закон, інший правовий акт, застосовані судами при  вирішенні кримінальної справи заявника, встановлені неконституційними вказаним рішенням Конституційного Суду України. 
Необґрунтовано, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК, як встановлені Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення відповідно до рішення від 18 лютого 2020 року у справі № 2-з/2020 впливають на справедливість судового розгляду і постановлених судами остаточних рішень щодо нього.
Також, засуджений адресував свою заяву до Верховного Суду України, проте, 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Згідно з цим Законом та відповідно до Глави 34 КПК заява про перегляд судових рішень за виключними обставинами може бути подана до Великої Палати Верховного Суду.
Крім цього, ОСОБА_2 просить про перегляд постановлених щодо нього судових рішень і посилаєтьсяяк на підставу для перегляду на зазначене вище рішення Конституційного Суду України. Водночас у своїй заяві паралельно веде мову про невідповідність висновків суду у його справі принципу верховенства права та посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кулік проти України» від 02 лютого 2017 року, «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, «Максименко проти України» від 20 грудня 2011 року, «Малий проти України» від 11 квітня 2019 року, що у свою чергу не узгоджується із загальним змістом заяви.
Також вимоги особи, яка подає заяву, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК.
Зазначені недоліки заяви ОСОБА_2 позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, і є підставою для залишення заяви без руху та надання заявникові строку для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, 
УХВАЛИЛА:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2000 року щодо нього за виключними обставинами залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо недоліків не буде усунуто у встановлений строк, заяву буде повернуто заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя Великої Палати 
Верховного Суду                                                                      ОСОБА_1