ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/502/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/2595/19 Категорія: на ухвалу 	Опалинська О. П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 березня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.
за участю секретаря Чуйко А.В.        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, -
       
в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про стягнення процентів за договором позики.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач 18 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року та 22 січня 2020 року в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому є підстави для залишення позову без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в судові засідання призначені на 18 грудня 2019 року та 27 грудня 2019 року він з`являвся, однак із-за неявки відповідача засідання не відбувалися. 05 січня 2020 року ним отримано повідомлення про судове засідання, яке відбудеться 27 січня 2020 року. Однак, прибувши в судове засідання на вказану дату дізнався, що його позовну заяву ухвалою суду від 22 січня 2020 року залишено без розгляду. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
В матеріалах справи містяться довідки складені секретарем судового засідання про неявку сторін 04 жовтня 2019 року, 18 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року. Довідка про неявку сторін у судове засідання, яке відкладене на 22 січня 2020 року в матеріалах справи відсутня, однак вказане випливає зі змісту самої ухвали суду.
Колегія суддів, звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного підтвердження про належне повідомлення позивача про розгляд даної справи призначений на 04 жовтня 2019 року, 18 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року та 22 січня 2020 року.
Наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 2070107763347, яке отримано ОСОБА_1 05 січня 2020 року (а.с. 48) містило судову повістку про виклик до суду на 27 січня 2020 року (а.с. 46), хоча розгляд справи як видно із спірної ухвали суду відбувся 22 січня 2020 року.
Встановивши, що позивач не був належним чином повідомлений про жодні призначені судові засідання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .
У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до постановлення незаконної ухвали, що в силу статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 – 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2020 року скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року.

Судді:                                                                        Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков

В.Д. Храпко