Ухвала 
 
23 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-4383/10
 
провадження №61-3876ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Новокодацький Відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня                       2019 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк»                                                   (далі - АТ «Укрсиббанк»), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Новокодацький Відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області                                         (далі - Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області), про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду                                                      м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою                                    АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року.
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 28 лютого 2020 року.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                            № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
У касаційній скарзі АТ «Укрсиббанк» просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції заявник отримав 29 січня 2020 року, що підтверджується поштовим відправленням з Дніпровського апеляційного суду з трек-номером № 4900078511740, проте доказів на підтвердження цього не надає, про що Управлінням забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду складено акт від 23 березня 2020 року № 438.
 
Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки нею не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. 
Заявником не долучено до касаційної скарги доказів, які підтверджують дату отримання копії судового рішення, зазначених у додатках до неї.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Крім того подана касаційна скарга АТ «Укрсиббанк» не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду, оскільки згідно з актом Управління забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 04 березня 2020 року № 356, касаційна скарга надійшла до суду без копії касаційної скарги для інших учасників справи, зазначеного у додатку до неї. Тобто у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів для учасників справи.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
Проте у касаційній скарзі заявник не зазначив передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості про всіх учасників справи.
 
У зв`язку із наведеним, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням у ній всіх учасників справи та надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати наведені Акціонерним товариством «УкрСиббанк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець