УХВАЛА
10 березня 2020 року 
м. Київ
Справа № 910/683/19
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кролевець О.А.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної іпотечної установи
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020
(головуючий - Демидової А.М., судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019
(суддя Борисенко І.І.)
у справі №910/683/19
за позовом Державної іпотечної установи 
до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 2) Кабінет Міністрів України
про припинення зобов`язання,
та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору Національного банку України
до 1) Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", 2) Державної іпотечної установи
про визнання недійсним одностороннього правочину,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 Державна іпотечна установа звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/683/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Державної іпотечної установи, Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Судом встановлено, що у 2019 році Державна іпотечна установа звернулась з позовом до ПАТ "Дельта Банк", в якому просила:
- визнати припиненим зобов`язання Державної іпотечної установи перед ПАТ "Дельта Банк" щодо сплати відсоткового доходу за десятий відсотковий період за облігаціями серій "АЗ " згідно Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "АЗ", "ВЗ", "СЗ", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року;
- визнати припиненим зобов`язання Державної іпотечної установи перед ПАТ "Дельта Банк", яке встановлено Проспектом емісії облігацій серії "Z2", "АЗ", "ВЗ", "СЗ", "D3" Державної іпотечної установи 2013 року щодо погашення облігацій серій "АЗ" в кількості 4 565 шт.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за подання первісного позову у справі №910/683/19 судовий збір підлягав сплаті у сумі 3842,00 грн (1921,00 грн * 2).

Крім того судом встановлено, що у 2019 році Національний банк України подав позовну заяву як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви Державної іпотечної установи №5924/15/28 від 12.12.2018 та №5943/15/1 від 13.12.2018 про зарахування однорідних грошових вимог у рахунок погашення облігацій серії "АЗ" згідно з Проспектом емісії перед AT "Дельта Банк".

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Таким чином, за подання позову третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору у справі №910/683/19 судовий збір підлягав сплаті у сумі 1921,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/683/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020, у задоволенні позову Державної іпотечної установи відмовлено повністю. Позов Національного банку України задоволено повністю. Визнано недійсним односторонній правочин - заяви Державної іпотечної установи №5924/15/28 від 12.12.2018 та №5943/15/1 від 13.12.2018 про зарахування однорідних грошових вимог в рахунок погашення облігацій серії "АЗ" згідно Проспекту емісії перед AT "Дельта Банк".

У касаційній скарзі Державна іпотечна установа просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/683/19 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки у касаційній скарзі Державна іпотечна установа просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю, а справу №910/683/19 передати на новий розгляд до суду першої інстанції, то за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 11 526,00 грн (1921 грн * 2 * 200%) + (1921 грн * 200%).

Однак до касаційної скарги Державної іпотечної установи у якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення №14855 від 11.02.2020 про сплату 7684,00 грн. Тобто судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Отже, доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі скаржником не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують доплату судового збору у встановлених порядку у сумі 3842,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Державної іпотечної установи на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/683/19 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, а саме поданням до суду доказів, що підтверджують доплату судового збору у встановлених порядку у сумі 3842,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної іпотечної установи на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №910/683/19 залишити без руху.

2. Встановити Державній іпотечній установі строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           О.А. Кролевець