ф
ПОСТАНОВА
Іменем України

28 травня 2020 року 
Київ
справа №803/1192/17
адміністративне провадження №К/9901/40817/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 (суддя Дмитрук В.В.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 (головуючий суддя Гінда О.М., судді:  Багрій В.М., Ніколін В.В.) у справі № 803/1192/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейріко" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дейріко» (далі - ТзОВ «Дейріко») звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 вересня 2017 року № 0053081202, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 100 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Дейріко» щодо правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2017 року, за результатами якої 19.08.2017 був складений акт № 8458/03-20-12-02/38009502. На підставі цього акта перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 07.09.2017 № 0053081202, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1100000 грн. Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що контролюючий орган ставить під сумнів здійснення господарських операцій ТзОВ «Дейріко» з ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод з поставки товарів, походження яких неможливо встановити по ланцюгу постачання.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 07.09.2017 № 0053081202. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Судові рішення мотивовані тим, що доводи контролюючого органу про непідтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод з огляду на непідтвердження поставок товару в ланцюгу до позивача, не можуть бути підставою для позбавлення Товариства права на бюджетне відшкодування сплаченого податку на додану вартість, оскільки законодавець не ставить у залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Крім того, суди дійшли висновку, що твердження контролюючого органу про факт реалізації ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод позивачу товару без його придбання базується на припущеннях, на основі даних АІС «Податковий блок», проте відповідач не здійснював документальних чи фактичних перевірок контрагентів позивача.
Не погодившись з судовими рішеннями, ГУ ДФС у Волинській області звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому в обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що невідповідність первинних документів, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою первинних документів по придбанню та транспортуванню казеїну технічного. Визначальним фактором, який надає підстави для відображення тієї чи іншої господарської операції в даних податкового обліку є не підписання того чи іншого документа, а факт руху активів платника податків та рух його капіталу.
Товариство надало відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дейріко» (код ЄДРПОУ 40392270) зареєстроване як юридична особа 02.04.2016 за № 1 402 102 0000 001220, видом економічної діяльності є « 10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.04. 2016 .
ГУ ДФС у Волинській області в період з 08.08.2017 по 16.08.2017 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Дейріко» з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень, червень 2017 року, за результатами якої 19.08.2017 складено акт № 8458/03-20-12-02/38009502.
Перевіркою встановлено, зокрема, порушення пункту 200. 4 абз. «б» статті 200 Податкового кодексу України ТзОВ «Дейріко» та відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за червень 2017 року на суму 1 100 000 грн.
На підставі акта перевірки від 19.08.2017 № 8458/03-20-12-02/38009502 ГУ ДФС у Волинській області було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.09.2017 № 0053081202 згідно якого виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період - червень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 100 000 грн. 
Не погоджуючись з таким податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.
Порядок визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, регулюється статтею 200 ПК України.
Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 -1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до 200- 1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 07.09.2017 № 0053081202 стали висновки, викладені в акті перевірки, про непідтвердження реальності здійснення господарської операції між позивачем та ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод та, як наслідок, завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2017 року в сумі 1 100  000  грн.
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом  201.10  статті  201 ПК України  визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За визначенням  статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої  статті 9 Закону №996-XIV  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як визначено підпунктом  14.1.36  пункту  14.1  статті  14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до  статті 1 Закону №996-XIV  господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.
У справі, що розглядається судами втсановлено, що ТзОВ «Дейріко» мало правовідносини з ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод.
Так, між ТзОВ «Дейріко» (покупець) та ТзОВ «Корал-плюс» (постачальник) було укладено договір поставки № 16/05/2017 від 16.05. 2017  на підставі якого позивач придбав казеїн кислотний сухий технічний. Відповідно до пункту 2.1 даного договору асортимент та кількість товару у кожній конкретній партії погоджується сторонами у замовленні, яке після погодження сторонами стає невід`ємною частиною даного договору .
На підтвердження реальності здійснення зазначеної господарської операції позивачем надано: договір поставки , видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), посвідчення про якість лист , в якому міститься прохання відвантажити товар.
З листа від 31.08.2017 року № 31/08 вбачається, що товар (казеїн кислотний сухий технічний), який в подальшому був реалізований ТзОВ «Дейріко», отриманий ТзОВ «Корал-плюс» від своїх постачальників - ПП ОСОБА_1 та ТзОВ «Таращамолоко» .
Придбаний у ТзОВ «Корал-плюс» товар був реалізований позивачем Kaskat.Sp. o.o. (Польща). На підтвердження вказаної експортної операції надано: контракт, інвойс, ВМД, СMR, міжнародний ветеринарний сертифікат, лист Kaskat.Sp. o.o., платіжне доручення .
Між ТзОВ «Дейріко» (покупець) та ТзОВ «Лендгруп» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу № ЛГ/16/02/2017 від 16.02.2017 .Відповідно до видаткової накладної № 160 від 22.06.2017 ТзОВ «Дейріко» передано казеїн технічний кількістю 20 000 кг на суму 3 599 760 грн .
З листа від 30.08.2017 № 40 вбачається, що товар (казеїн технічний), який в подальшому був реалізований ТзОВ «Дейріко», отриманий ТзОВ «Лендгруп» від свого постачальника -ТзОВ «Самбірський молокозавод» .
Придбаний у ТзОВ «Лендгруп» товар був реалізований RICHMAN INDUSTRIAL LIMITED PARTNERSHIP. На підтвердження вказаної експортної операції надано: контракт з додатком № 1 , інвойс, ВМД, СMR, лист RICHMAN INDUSTRIAL LIMITED PARTNERSHIP, платіжне доручення.
Також, між ТзОВ «Дейріко» (покупець) та СП СТ Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод (постачальник) укладено договір поставки № 21/06/2017 від 21.06.2017, на підставі якого позивач придбав казеїн технічний кислотний. Відповідно до пункту 2.1 даного договору асортимент та кількість товару у кожній конкретній партії погоджується сторонами у замовленні, яке після погодження сторонами стає невід`ємною частиною даного договору .
На підтвердження реальності здійснення зазначеної господарської операції позивач надав: договір поставки, замовлення, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, акт здачі-прийняття робіт, посвідчення про якість, лист.
З листа від 12.09.2017 року № 121 вбачається, що СП СТ Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод виробив товар: казеїн технічний - 20 т, що поставлявся ТзОВ «Дейріко» із сировини (молока) постачальників, перелік яких наведений в листі . 
Придбаний у СП СТ Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод товар пройшов виробничу обробку на потужностях ТзОВ «Кременецьке молоко» та в подальшому був реалізований позивачем Kaskat.Sp. o.o. (Польща). На підтвердження вказаної експортної операції надано: контракт з додатком № 2, інвойс, ВМД, СMR, сертифікат EUR.1, лист Kaskat.Sp. o.o., платіжне доручення.
Зважаючи на наведене суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що реальний характер господарських операцій з придбання позивачем у ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод казеїну та подальший його експорт підтверджується долученими до матеріалів справи належним чином оформленими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та її учасників. При цьому жодних свідчень того, що їх виконання спричинило заниження чи приховування об`єктів оподаткування у відповідних господарських операціях з боку їх учасників, судами не встановлено.
Загалом, як встановлено судами в ході розгляду справи, позиція податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства по суті ґрунтується на інформації, отриманій на основі даних АІС «Податковий блок» по взаємовідносинам контрагентів позивача із іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача із ТзОВ «Корал-плюс», ТзОВ «Лендгруп» та СП СТ «Шпиківський молокозавод» Піщанський сирзавод. Разом з тим, правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин платника податку.
Доводи відповідача про сумнівність здійснення господарської операції з придбання позивачем казеїну в ТОВ «Лендгруп», посилаючись на ту обставину, що фактичні місцезнаходження цих підприємств знаходяться за однією адресою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за однією адресою може знаходитися декілька підприємств і вони можуть займатися одними і тими ж видами підприємницької діяльності, що не є порушенням законодавства України і не може визначатися критерієм сумнівності господарських операцій.
Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про помилковість тверджень відповідача щодо нереального характеру правовідносин позивача із згаданими контрагентами, підставою для яких стали лише припущення контролюючого органу та недоведені обставини.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що податкове повідомлення-рішення від 07.09.2017 № 0053081202, прийняте ГУ ДФС у Волинській області, підлягає скасуванню як протиправне. Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ : 

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.
Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі № 803/1192/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду